-Dette har hendt... -Ringen er nøkkelen til Lallybroch.
Det tilhører oss begge.
En dag i oktober kom kaptein Randall til oss.
-La søsteren min være. -Søsteren din?
Nei!
-Hertugen av Sandringham har kommet. -Din manns navn skal renvaskes.
Det er min sjanse til å ta min plass som Broch Tuarachs rettmessige laird.
Jeg ble født 20. oktober 1918. Det er om 200 år.
Jeg er fra framtiden.
Du ville dra hjem.
Ta meg med hjem til Lallybroch.
Holder de seg oppe i luften som fugler?
Nei, flyvinger flakser ikke.
-Har du reist i et? -Flere ganger. Jeg elsker å fly.
-Hvor høyt kan man fly? -Jeg vet ikke. Tusener av meter.
Tusener av meter? Fra den høyden må man se like godt som Gud.
Det er fantastisk. Spesielt første gangen.
I begynnelsen ser man alt på bakken, men etter en stund forsvinner det.
-Hvor gammel er du, Sassenach? -Jeg er 27.
Jeg trodde at du var på min alder eller yngre.
-Er du skuffet? -Nei.
Når jeg er 40 år, er du 245.
Du teller litt feil.
Der er det. Lallybroch.
Det ser ut akkurat som du beskrev det.
Kom.
Det ligger bak deg nå, Jamie. Det tilhører fortiden.
Det gikk rykter. Dougal fortalte at etter...
At Randall hadde gitt Jenny en uekting.
Det er rykter.
Ja.
Vil du se mer? Eller blir du med meg til huset og underholder meg?
Hallo. Jeg heter Claire.
-Hva heter du? -Jamie?
Jenny.
Ikke et ord på fire år. Det er min lille Jamie.
Det er onkelen din som du er døpt etter.
Hvorfor døpte du ham etter meg?
Hva er det? Er du syk?
Tror du ikke at jeg har lidd nok for det som har hendt?
Må du døpe Randalls uekting etter meg og bli minnet hele livet?
Randalls uekting? Mener du rødjakkekapteinen Jack Randall?
Gå til fru Crook, lille venn.
Si fra om jeg tar feil, men det lyder som om du tror jeg var Randalls hore.
Jeg ønsker at jeg lå i graven min istedenfor å se søsteren min...
Hvem sitt er dette? Det holdt vel at du ble tatt med vold.
Skal du skaffe en til uten far?
-Vi burde ikke ha kommet. -Jamie, skal vi...
-Be tøyta ikke blande seg i. -Hun er min kone. Vis respekt.
Vær så snill, Jamie.
Skal jeg gjøre som da vi var små? Ta tak i ballene for at du skal høre?
Skal du skjemme meg ut foran kona mi?
Hvis hun er kona di, har hun nok sett ballene dine mer enn jeg.
Ikke prøv meg.
Sist jeg så deg var du blodig og opphengt i porten.
Du fikk meg til å tro at du var død. Og så kommer du hjem på denne måten.
-Hvem er guttens far? -Jeg.
Den er også min.
-Ian. -Svogeren din.
Godt å se deg, Jamie. Du vet hvordan man gjør entré.
Vi trodde at du var død til vi fikk kisten din fra slottet Leoch.
Og dette er...
Tøyta. Ellers går jeg under navnet Claire Fraser.
-Jenny, jeg er... -En idiot. Du har ikke blitt smartere.
-Drikker du whisky? -Jeg tar gjerne et glass eller to.
-I dag drikker vi nok mer enn det. -Takk, Ian. Skål.
Hva skjedde med Randall? Jeg vil vite det. Jeg må vite.
Jeg skal snakke. En gang. Aldri mer.
Da han hadde mishandlet deg...
Ta hånden min.
Jeg ble med ham inn i huset.
Vi gikk opp trappen. Han pratet hele tiden, men jeg hørte ikke et ord.
Jeg prøvde å finne ut hva jeg ville gjøre. Jeg prøvde å bevare roen.
Han førte meg inn i soverommet.
Se på meg.
Han kastet ned meg på sengen. Han sto der og tok på seg selv.
Jeg var jomfru, men forsto at han gjorde seg klar.
Snu deg.
Jeg vet ikke hvorfor. Det var det eneste jeg kom på at jeg kunne gjøre.
Han likte ikke at jeg lo, derfor lo jeg enda mer.
Snu deg, din skotske fitte.
Da jeg våknet var han borte.
Det var siste gangen jeg så kaptein Randall.
Er du fornøyd?
Du tok feil og bør be om unnskyldning.
-Det har jeg alt gjort. -Nei. Hun fortjener en unnskyldning.
-Det er mellom min bror og meg. -Jeg sa bare...
Får jeg prate med deg?
Unnskyld oss.
Jeg er din mann. Ikke skjem meg ut foran familien og tjenerne.
Det klarer du alene.
Du har en skarp tunge, men det er en tid og plass for den.
-Skal du bestemme det? -Du må stole på meg.
Dette er min familie, min jord og min tid.
Jeg er laird og du er min lady. Vi må oppføre oss som det.
-Jeg er ikke føyelig og lydig. -Det vil aldri noen tro.
Det ville ingen sagt om Colums kone heller.
-Letitia? -En sterk kvinne.
Respektert og fryktet.
Men hun har aldri gått imot sin manns ord offentlig.
Men bak lukkede dører... Onkelen min har dukket for mange potter.
Vær forsiktig, min laird. Jeg kaster mye bedre enn fagre Letitia.
-Hvor kommer du fra, Claire? -Oxfordshire.
Men nå er dette mitt hjem.
Planlegger dere å bli?
Ja, jo.
Hvordan blir det med dusøren på hodet ditt?
Jeg forventer en benådning av hertugen av Sandringham.
Vi håper at det skjer snart.
Jeg visste ikke at du stolte på engelskmennene.
Kan jeg få litt varmt vann for å vaske meg?
Vi har hatt noen vanskelige dager.
-Du nevnte en kiste fra Leoch. -Fru Fitzgibbons sendte den.
-Den står i ekstrarommet. -Lairden skal få det store soverommet.
-Flytt sakene våre til nordrommet. -Jeg vil ikke at dere skal flytte ut.
Det er tross alt lairdens rom. Jeg henter nøklene.
Du rakk ikke virvelvinden.
-Hva? -Tjenerne.
De dro rundt og fjernet Jenny og Ians ting før jeg visste ordet av det.
Det ser nesten akkurat ut som jeg husker det.
Far hadde alltid en bok som lå der.
Den lå alltid åpen.
Han pleide å sette støvlene sine her.
Han pleide å oppbevare sitt...
-Sverdet hans. -Det er vakkert.
-Det er fra vikingetiden, tror jeg. -Ja.
Femfliket skjefte. Fra 900-tallet.
Jeg ble oppdratt av en arkeolog.
Jeg kjente igjen mønsteret på skjeftet. Det er et fint eksemplar.
Jeg våget knapt å gå på tå her inne som gutt.
Så hellig var lairdens rom.
Jeg snek meg hit da han var ute for å holde i det en kort stund.
Jeg drømte om den dagen da det skulle bli mitt.
Nå er det ditt, Jamie.
Vårt.
Far bygde dette huset.
Hans blod og svette fins i steinene og i bakken.
Nå ligger knoklene hans der også.
De begravde ham på kirkegården ved siden av moren min og bror Willie.
Når var siste gangen du traff faren din?
På Fort William, en uke etter jeg hadde blitt pisket første gangen.
-Jamie? -Hva gjør du her, far?
Jeg har pratet med kaptein Randall.
Unnskyld for alt. Jeg hadde ansvaret og Jenny er...
Det som hendte var ikke din feil. Jeg vet at du ble pisket.
-Jeg klarer meg. -Kaptein Randall venter.
Det er min sønn. Eier dere ikke medfølelse?
Husk å be. Jeg står ved din side uansett hva som hender.
Du er modig, min sønn.
Jeg har akkurat snakket med faren din.
Han er urolig for deg.
Han ble skuffet da jeg sa at anklagene var alvorlige-
-og at du ikke skal løslates uten hertugen av Argylls tillatelse.
Saken er den-
-at selv om han får tillatelsen, noe jeg tviler på,-
-blir det umulig for ham å rekke tilbake i tide. Så...
Synd at vi fikk en dårlig start.
Bare en uke tidligere hadde han nesten pisket meg i hjel.
Jeg forsto ikke hva det var han pratet om.
Han gikk som katten rundt grøten. Han liker å gjøre det.
Han liker å leke med lekene sine.
Til slutt var han tydelig med hva han ville ha.
Hva?
Meg.
Det er enkelt. Gi deg til meg og slipp kroppen din fri.
Da blir det ingen andre pisking.
Hvis ikke...
Da...
Sårene på ryggen var fremdeles åpne.
Jeg kunne knapt ha skjorten på meg.
Jeg ble svimmel hver gang jeg reiste meg opp.
Tanken på å gå gjennom alt igjen...
Å bli bundet, være hjelpeløs og vente på neste slag...
Jeg visste ikke riktig hva som ventet.
Jeg trodde å bli utsatt for sodomi skulle være mindre vondt.
Og at det ville gå over fortere.
Han sa at jeg skulle løslates samme dag, så...
Jeg tenkte på det.
Men...
Jeg kunne fremdeles kjenne min fars kyss på kinnet.
Jeg tenkte på hva han ville tenke om meg.
Ikke for sodomien. Det ville han ikke bry seg om.
Men at jeg ga opp.
At jeg lot mannen knekke meg.
Jeg kunne ikke gå med på det.
Dougal var der da jeg ble pisket.
Far også, men jeg bevisste det ikke da.
Jeg falt.
De trodde at jeg var død.
Dougal sa at han ga fra seg en lyd og falt som en stein.
Han reiste seg ikke igjen.
Jeg så det ikke.
Jeg så ham ikke dø.
Jeg så ikke da de førte ham bort.
Jeg var ikke der da han ble begravet.
Jeg har aldri sett graven hans.
Tror du det hadde gjort noen forskjell om du ga etter for Randall?
Tror du ikke at han hadde pisket deg-
-bare for sin syke gledes skyld?
Det får vi aldri vite.
Hvor lang tid tar det å skifte? Middagen blir kald.
Vi får gjøre oss klare.
-Har du drevet en husholdning før? -Nei.
Da har du mye å lære om å passe et sånt hus.
Det høres som en utfordring. Jeg lærer fort.
"Quarter days" er i morgen.
Hva er det?
Mackenzie samlet inn leieboerne. Men leieboerne våre kommer til oss.
Det er ikke mye. Avlingen har vært dårlig. Vi har mye gjeld.
Penger kan vi prate om siden. I morgen skal vi feire lairdens gjenkomst.
Er ikke det risikabelt med mye folk? Du har ikke blitt benådet ennå.
De er som familie. Ingen ville forråde Jamie.
-Ikke for noen pris. -Godt å høre.
Jeg skal se i bøkene etter middagen.
-Vil du ikke besøke fars grav? -I morgen.
Hvis han levde, hadde han forventet et besøk i kveld.
Hvis han levde hadde han forventet at jeg forberedte meg for Quarter day.
Gjør som du vil.
-Kålrullade? -Nei, takk.
-Hallo. -Godt å ha dere tilbake.
-Håper at dere blir lenge. -Det gjør vi også.
-En liten gave til deg, milady. -Takk. Det ser skjønt ut.
-De er til deg, milady. -Tusen takk.
Hvordan står det til?
-Jamie, skal vi begynne? -Ja.
Hallo.
Jeg tror at det er en gutt.
Føl deg som hjemme.
Så du tror at det er en gutt?
-Duncan, er du gift nå? -Ja, min laird.
Dette er bare halvparten av det du skylder.
Jeg ber om unnskyldning. En av våre kyr døde for to måneder siden.
Du kan betale neste gang. Da ser det sikkert lysere ut.
Jeg takker for din barmhjertighet.
Faren din var en god mann. Han pleide å jorden da jeg var liten gutt.
Gi meg dem.
Jeg vil ikke ta dine siste slanter i harde tider.
Det var min fars og det er også min.
Takk, min laird.
Hvem står for tur?
Jeg liker å lage lavendelolje.
Man tar den på håndleddet.
Legg den tilbake, din lille dritt!
Unnskyld. Jeg tror ikke at vi har hilst.
-Claire Fraser, lady Broch Tuarach. -Jeg vet hvem du er.
-Jeg sa at du ikke får noen. -Det er nok av dem.
Jeg hørte at han hadde giftet seg med en sassenach.
-Kan jeg hjelpe deg? -Gutten skal lære å høre.
-Jeg kan passe ham litt. -Hvorfor det?
Så du kan ha det hyggelig med vennene dine.
Ikke fyll hodet hans med engelsk nonsens.
Du skal oppføre deg.
Det er ingen fare.
Vi går til kjøkkenet og henter en matbit.
Vi kan finne noe bedre enn brød.
Hva har vi her?
Jenny.
Faren hans var hard mot ham. Har du vondt i ryggen?
Vi vasker ham og gir ham mat.
-Hvem gjorde det? -Ikke tenk på det.
Fru Crook gir deg en matbit.
-Jeg så faren hans slå ham. -MacNab? Jeg husker ham.
Drikk med meg.
Skal vi gjøre noe med det? Jamie?
God natt, min laird. Ikke tenk på meg.
Jeg har sett smidigere elefanter.
Snakk engelsk.
Nå som du er skotte, burde du lære deg gælisk.
-Hvor har du vært? -Ute med MacNab.
Jeg prøvde å prate med ham.
Til slutt fikk nevene vise forskjellen mellom mishandling og disiplin.
Jeg sa: "Hvis jeg noensinne ser at du har slått gutten din,"-
-"må du svare for laird Broch Tuarach."
-Det er meg. -Jeg vet det.
Du stinker.
-Har du sett en elefant? -Ja. Jeg har ridd på en.
Fortell om det.
For å reparere.
Jeg trenger nok mer enn det.
Ian sa at du ikke samlet inn leiepengene i går.
Det har vært et vanskelig år.
Som laird bestemte jeg meg for å lette for dem.
Hvordan tror du at det går for dem når vi ikke får endene til å møtes?
-Skal vi vente til han har det bedre? -Nå har vi enda en munn å mette.
-Hva snakker du om? -Rabbies far kastet ham ut.
Han sa: "Tror Jamie Fraser at han blir en bedre far, kan han ta ham."
Han ville hjelpe gutten. Rene klær hindrer ikke at han blir slått.
Tror du at livet begynte da dere gikk inn gjennom døren?
Rabbies bestemor og jeg prøvde å få Ronalds søster til å ta gutten.
Hvorfor pratet du ikke med meg før du begynte å slåss?
Tror du at far hadde håndtert det sånn?
Jeg er laird og skal ikke rådspørre søsteren min!
Jeg ber om unnskyldning, laird Broch Tuarach.
Fru Crook.
Ja, min laird.
Brødet smaker som om det er laget av småstein.
Møllen virker ikke. Vi må male melet for hånd.
-Hva har blitt gjort? -Jeg sendte etter Davy McAndrews.
-Han skulle reparere mølla. -Jeg gjør det selv.
-Hvordan ser det ut? -Hjulet ruller ikke.
Noe sitter fast. Jeg må forsøke å ta det bort.
Hva?
Jamie, du fryser i hjel.
Sikkert.
Du kan i det minste servere godt brød i vaken min.
-Helvete. -Jeg hørte at idioten var her.
Du burde ikke løpe rundt i din tilstand.
-Du trengte ikke komme hit. -Det gjorde jeg det så.
Stille. De må ikke vite at du er engelsk.
-God morgen, mine damer. -Vi har dessverre ingen mat å tilby.
Mølla virker ikke. Kanskje neste gang dere rir forbi.
Hva er i vegen?
Han burde ikke blande seg i sånt han ikke forstår.
Slapp av. Korporalens far har en mølle i Hampshire.
Han kan alt om vannhjul.
Jeg må hoppe i og se hva som stopper det.
Har man sett. Jeg lurer på hva som satt fast?
En fin skjorte. Hvordan satt den fast i mølla?
Det er Skottland, sir.
-Mine damer. -Tusen takk.
Jamie.
Hva søren holder du på med? Bli voksen.
Kan du snu deg når jeg skal gå opp før kukken faller av?
-Hva gjorde hun her? -Hun hørte om rødjakkene.
Hun ville advare deg.
-Er du en nattugle? -Det er jeg nok.
Jenny er oppe i otta. Selv har jeg alltid vært en nattugle.
-Er det Jenny? -Ja. Det var hennes fugler.
Hun hjalp alle fugler som ble skadet og de spiste av hånden hennes.
-Overrasket at hun har en myk side? -Absolutt ikke.
-Kanskje litt. -Hun er en Fraser.
Deres hjerter er like myke som deres hoder er tjukke.
Jenny tok seg av meg da jeg vendte tilbake fra Frankrike med trebein.
Jamie fortalte at du mistet det da du kriget der.
De hindrer meg ikke, men verker litt om kvelden.
-Har du prøvd bitterpilurt? -Nei.
-Jeg kan lage en blanding til deg. -Takk.
Jamie sa at du er healer. Har du sett lemlestede menn før?
Mange. Dessverre.
Det hadde ikke Jamie. I begynnelsen var han sjokkert over å se meg sånn.
Han prøvde å skjule det, men jeg visste det.
Han førte meg tilbake til Skottland, og Jenny gjorde meg hel igjen.
-Var det derfor dere giftet dere? -Tror du at jeg hadde noe valg?
Hun kom opp til meg på åkeren en dag når jeg reparerte et gjerde.
Jeg var dekket av gress, og hun så så vakker ut.
Jeg husker ikke helt hva hun sa,-
-men det endte med at hun kysset meg-
-og sa at vi skulle gifte oss på St. Martin's Day.
Jeg prøvde å forklare hvorfor vi ikke kunne gifte oss,-
-men før jeg visste ordet av det, sa jeg: "Jeg tar deg, Janet."
Hun er en enestående kvinne.
Når hun ikke er en sta som et esel.
Familien Fraser, de gir aldri opp.
Man vil ikke stå i deres vei.
Hvordan orker du?
Man kan dra i tauet eller gi dem et spark der bak.
De beveger seg kanskje eller blir sinte.
-Hva da? -Spark dem hardere.
Nå har jeg oppmerksomheten din. Du skal høre på meg.
Jeg giftet meg ikke med lairden, men med Jamie.
-Ham har jeg ikke sett på lenge. -Det er jeg nå...
Jeg snakker. Du kan snakke når jeg er ferdig.
Faren din er død, men om han levde, ville han nok gitt deg en ørefik.
Du prøver å være en du ikke er og splitter familien.
Hvis du ikke er forsiktig, mister du dem også.
Jenny, du skremte meg.
Trodde du at jeg var et spøkelse?
-Jamie, jeg... -Jenny...
La meg snakke først.
Det er leien fra leieboerne.
Jeg kan kanskje prate med Rabbies tante.
Det hadde nok ikke vart lenge. Hun har alt mange barn.
Dette er et bedre sted for ham. Far hadde vært enig.
Ja.
Jeg gjorde feil som ikke pratet med deg. Jeg er lei for det.
-Jeg skal huske på det fra nå. -Jeg har gjort feil og skammer meg.
Hvorfor?
Helt siden far døde-
-har en mørk side i meg anklaget deg for hans død.
Da jeg hørte hva som hendte på Fort William om at Randall pisket deg-
-og at far døde, trodde jeg at du hadde gjort noe for å fortjene det.
Stille. Jeg trodde at du hadde handlet uten å tenke på konsekvensene.
Men da vi var ved mølla og jeg så arrene på ryggen din...
Det er merker som er laget med utrolig vrede.
-Ikke tenk på det. -Det var min feil at Randall slo deg.
-Du vet ikke hva sier. -Hør.
Dagen Randall tok meg med ovenpå...
Hvis jeg ikke hadde hånet ham, hadde han ikke behandlet deg sånn.
-Og far... -Slutt.
Jeg gjorde Randall sint på Fort William.
Jeg har anklaget meg selv for fars død i fire år på grunn av det.
-Vet du bedre nå? -Det gjør jeg.
Det er ikke din feil og ikke min heller.
Den mannen har en djevel i seg som ingen rår på.
Den som er ansvarlig for fars død, er Jack Randall.
Forstått?
Det gjør vondt at du gikk med ham for å redde meg-
-og at han hadde kunnet skade deg. Jeg hadde dødd for å spare deg.
Hvis du kan redde min ære, hvorfor kan ikke jeg redde livet ditt?
Påstår du at du elsker meg mer enn jeg elsker deg? Det er ikke sant.
Nei.
Velkommen hjem, laird Broch Tuarach.
Du sa at Broch Tuarach betyr "tårn vendt mot nord".
-Det er rundt. -Døren vender mot nord.
Familien Fraser.
Jeg begynner å føle...
At jeg hører hjemme her.
Jeg visste at du hørte hjemme her med meg-
-nesten første gangen jeg så deg.
Det var en av grunnene til at vi giftet oss, men ikke hovedgrunnen.
Hva var hovedgrunnen?
Jeg ville ha deg mer enn jeg noensinne hadde villet ha noe.
Helt siden jeg falt av hesten og så ansiktet ditt da jeg våknet.
Og vi den lange rideturen da du hadde din runde rumpe mellom mine lår.
Din harde skalle slo mot brystet mitt.
Vil du gifte deg med meg for min runde rumpe og harde skalle?
Jeg ville ha deg første gangen jeg så deg.
Jeg elsket deg da du gråt i armene mine første kvelden på Leoch.
Nå når jeg våkner hver morgen, innser jeg-
-at jeg elsker deg mer enn dagen før.
Jeg elsker deg.
-Ro deg ned. -Hvordan våger du å komme uten...
Jeg har hørt nok av deg.
Hold deg rolig og stille,-
-ellers får hun vaske bort hjernen din fra gulvet.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com