Dette har hendt...
Man betaler Black Watch for ikke å stjele buskapen.
-Hvor er Jamie? -De ville uten tvil angi ham.
Det fins en sjanse for at jeg kan bli renvasket.
-En desertør kan bevise min uskyld. -Horrocks?
Kaptein Randall skjøt sersjanten.
-Han kan ikke renvaske meg. -Du ville ha mannens navn.
Ryktet spredde seg om at lairden hadde vendt tilbake.
-Lairden skal ha det store soverommet. -Vi vil ikke kaste dere ut.
Det er tross alt lairdens rom.
Stå stille, min venn, ellers får hun skrubbe hjernen din opp fra gulvet.
Håper at kruttet er tørt.
Hvis du bommer, trykker jeg pistolen ned i halsen på deg.
Det er bare en måte å finne ut det på.
-Senk pistolen, Taran. -Jeg har funnet en skurk her, Jenny.
Flaks for ham at jeg har en stødig hånd.
Det er ingen skurk, din idiot. Det er min fetter Jamie.
-Jamie MacTavish. -Fetter?
Unnskyld. Du må forstå min mistanke. Jeg har aldri sett deg.
Jamie kom uventet på besøk med sin nye kone ved sin side.
Jenny og Ian visste ikke at vi var gift. Det var en overraskelse.
En sassenach til kone?
Jeg holdt nesten på å skyte meg selv.
Men Claire er en hyggelig kvinne. Vi blåser i hennes engelske vis.
Hyggelig å treffe deg, frue.
Jeg er Taran MacQuarrie. Jeg ber om unnskyldning for forvirringen.
-Jeg trodde at han skulle rane dere. -Det overlater vi til deg, Taran.
Vi trodde at du skulle komme neste måned.
Jeg lengtet etter Jennys kaningryte.
Jeg tok sverdet ditt til smeden.
Han slipte sverdet og jeg pusset bort rustflekkene med hvalolje.
-Det var snilt. -Ingen årsak.
Bedre enn nytt.
Vær så god.
Det buldrer i magen min. Kan du sette fram mat, Jenny?
-Dere vet hvor spisestuen er. -Det gjør vi.
MacQuarrie er her. Vi må lage mat.
Er du gal? Slipper du Black Watch inn i hjemmet vårt?
Vi har ikke noe valg.
Det er bare i noen dager. MacQuarrie er en hyggelig mann.
-Skal du pusse støvlene hans også? -Jeg gjorde ham bare en tjeneste.
De vil bare fylle sine egne lommer.
Vi betaler for beskyttelse mot rødjakkene og fiendtlige klaner.
De beskytter oss og leieboerne våre.
Prisen på hodet mitt, da? De kan overlate meg til rødjakkene.
Vi skal gi dem mat og losji og du skal tie stille til de har dratt videre.
-Hvor ofte kommer de? -Med noen måneders mellomrom.
-Det hadde jeg aldri gått med på. -Du var ikke her, Jamie MacTavish.
Stille. De må ikke høre dere.
Jamie.
Tror du ikke at det har vært vanskelig for Jenny og meg? Det har det.
Men det var vår byrde å bære.
Hvis du har en bedre ide, vil jeg høre den.
Jenny.
Pust. Sett deg ned.
-Er det barnet? -Det sparker som et esel.
Hør på søsteren din. Ikke provoser dem.
-Det brenner som ild. -Så lenge det fukter strupen.
Jenny gjemmer den fine spriten og tobakken når vi kommer.
Kan du klandre meg?
-Du er stille. Hvor kommer du fra? -Na h-Innse Gall.
Du høres ikke ut som en øyboer.
Jamie kjempet i Frankrike med Ian. Det kan ha påvirket aksenten hans.
Jeg kjempet med franskmennene i Østerrike.
-Var du stasjonert i Spania med Ian? -Ja, fremst ved grensen.
Vi kom fra hverandre under en strid. Jeg trodde at han hadde falt.
Det var i Schlesien i 1740.
Og var tre uker i rekonvalesens på et bordell.
På et sykehus. Tusen takk, herr MacTavish.
Jeg var i Schlesien i 1742 da de stormet Praha.
Vi inntok fortet før Fredrik II rakk å reagere.
"Aldri bli tatt levende". Modig.
Det fins intet bedre enn å skyte før fienden rekker å lade om.
Og et sverd i halsen er bra i nærkamp.
Så du er en gammel kollega.
Merkelig. Ian og jeg har pratet mye om tiden i hæren,-
-men han har aldri nevnt deg.
-Det må jeg ha gjort. -Det vet jeg at du ikke har.
Hvis dere ikke drakk så mye, ville dere sikkert husket.
Skål for et langt liv som lykkelig er.
En rask død som enkel er.
En vakker kvinne som ærlig er. En whisky og en til.
-Hvor lenge skal dere bli? -Noen dager.
Ytterligere noen menn kommer i morgen. De planlegger noe stort.
Jeg kan fortelle om det siden, om du er interessert.
Hesten min er halt. Den trenger sko. Jeg må til smeden.
Jeg kan se på den. Jeg er flink med hester.
Ikke noe får hindre dere fra å dra videre.
Det får du gjerne gjøre.
Komplimenter til kokken, men om jeg tar en bit til, eksploderer jeg.
Det fins tepper og friskt høy i den sørlige hytten.
-Jeg ser at du røyker Ians tobakk. -Det er fin tobakk.
For fin for deg.
Rabbie, kan du gi meg verktøyet?
En byll. Ikke rart at den halter.
-Når fikk den nye sko sist? -Bare få det gjort.
Brann!
Jeg kan pisse på den.
-Brann! -Mer.
Familien har gitt dere mat og losji. Dere burde vise takknemlighet.
Husk hvem som har pistolen.
Stopp!
Stikk av. Forsvinn!
Jeg ber om unnskyldning.
Det er bra karer, men litt råbarkede.
De har ikke vært i hæren som vi har. Jeg prøver å oppdra dem.
Lykke til med det.
Jeg trenger en mann som du. En ekte kriger.
Jeg har kjempet nok i mitt liv. Jeg har slått meg til ro.
Si fra hvis du ombestemmer deg.
Bhrain og Lucais!
Det var på tide.
Jeg trodde ikke at du skulle komme, herr Horrocks.
Kjenner dere hverandre?
Jeg trodde det, men dere fulle skotter ser alle like ut.
Nå drikker vi et glass.
Han vet at du har en pris på hodet ditt.
Han forråder britene.
Han har ingen problemer med å rane og drepe skotter, og tier ikke lenge.
Hvorfor sa han ikke noe? Det må være noe han er ute etter.
Lallybroch var det eneste stedet jeg trodde at jeg var trygg.
-Jeg skulle aldri ha kommet hjem. -Ikke si det.
Hva som enn hender skal vi klare det.
Uansett hva det koster.
Chisholms marker grenser til Frasernes marker i vest.
Chisholms skare som har samlet inn leiepenger rir forbi her i morgen.
Vår beste sjanse er å slå til ved broen Lochaber.
Et godt sted for et bakhold er når de passerer broen.
Og de har masse penger?
Sekkene er fulle med mynter og gjenstand.
Så må vi sy. Er du flink til det?
Jeg har sydd flere sår enn klær, men jeg skal prøve.
-Hvor gjør du? Se på kjolen hennes. -Det har jeg ikke noe imot.
-Det har jeg. Fru Crook. -Han skal få brød og honning.
Det blir godt å gjøre syslene uten barn ved føttene.
noen dager kan jeg ikke engang gå til dassen i fred.
Snart har han en lillebror å leke med.
-Kanskje det er ei jente. -Jeg var ikke kvalm og vil ha salt.
Og magen ligger lavt akkurat som Jamie gjorde.
Det er en gutt. Har du søsken?
Nei, jeg er enebarn.
Det er bra for en mann å ha en bror.
Jamie var bare åtte år da Willie døde i kopper.
-Han sa at Ian er som en bror. -Det stemmer.
Det hengte alltid sammen, spesielt når det var slagsmål.
Ians far sa at han skulle beskytte Jamies svake side, hvilket han gjorde.
Da Jamie og Ian sto side om side, kunne ingen rikke dem.
Hva er det?
Vannet har gått. Den lille er på vei.
Vi går inn.
Fosteret ligger i setestilling.
Han ligger feil vei. Hodet skal være her nede, men det er her oppe.
-Han kommer med føttene først. -Ja.
Jeg må snu på ham.
Du må ligge på siden mens jeg snur fosteret.
-Du vet mye om barn. -Jeg har vært med ved fødsler.
-Har du ikke vært gravid selv? -Nei.
Bestemor MacNab sier at man skal drikke te på bringebærblad og nype-
-rett før fullmåne.
Og man skal blande marikåpe med et rått egg.
Det går ikke, hva?
-Nei, det gjør det ikke. -Han vil lande på føttene.
Han er sta. Han har definitivt Fraser i seg.
Jeg henter Ian. Han må få vite det.
Vi skal ikke uroe ham.
Bare si at barnet er på vei.
Gjør du deg som hjemme?
Jeg lurte på når du skulle oppsøke meg. Vi har mye å prate om.
La oss prate.
Alt dette er ditt.
Stemmer ikke det?
Jeg så navnet Fraser gravert i en dørkarm.
Hvem er Jenny?
Du trenger ikke fortelle.
Hun er pen.
Det er kona di også.
De sier at irene har flaks, men du har sannelig hatt flaks.
Hva vil du, Horrocks?
Jeg vil seile til koloniene. Til Boston.
Dra. Skottland kommer ikke til å savne deg.
Jeg trenger penger til reisen.
Du får nok av penger etter ranet dere skal gjøre.
Det blir ikke mye igjen når vi har delt det.
Kanskje du kan hjelpe meg?
På samme måte som jeg hjelper deg ved å tie stille.
-For en pris. -Du er smart.
Om du gir meg penger sverger jeg at du aldri ser meg igjen.
Hvor mye?
Han har sunket ned. Jeg føler det.
Nå kan vi bare vente.
Fortell hvordan det er å være med barn.
-Det er ikke morsomt. Det ser du vel? -Jeg vet. Fortell.
I begynnelsen føles det bare som om man har luft i magen.
Så kjenner man at barnet begynner å røre seg.
Det er som en fisk som tar agnet. Man kjenner det knapt.
Det kan sove i flere timer.
Når det ikke har rørt seg på lenge, tror man at det har dødd.
Man prøver å vekke det og når det sparker igjen...
Man går ned på kne og ber for at ikke noe skal skje barnet.
Pust.
Mot slutten når barnet rører seg mye,-
-føles det som når mannen din er inne i deg.
Når han kommer dypt inne i deg-
-og man får den der dunkende følelsen.
Sånn føles det, men kraftigere.
Som om det er ham du har inni deg.
Det vil de iblant. De vil komme tilbake.
Vi har fått bud fra landsbyen.
Jordmoren har blitt kalt til en slektning som er syk.
Ingen fare, men kan føde et barn som ligger feil.
Jeg må ta inn hendene og hjelpe det.
Da vil jeg ha en skikkelig dram før vi begynner.
-Da blir barnet også beruset. -Da er han en sann skotte.
Greit.
Du har vært sur siden de kom hit. Du provoserer dem.
De brente høy som vi trenger i vinter.
-Skal jeg vende det andre kinnet til? -Det er derfor du har to.
Jenny hater dem. Jeg forstår ikke hvorfor du ikke gjør det.
MacQuarrie kunne tatt mer.
Spør familien MacIntosh. Han har vært snill mot oss.
-Så dere er drikkevenner? -Ja, det stemmer.
Jeg gleder meg til besøket hans.
Jeg kan drikke med en mann som ikke syns synd på meg.
Jeg liker ham kanskje for at han er soldat eller for...
For at han minner om deg.
Og for at han beskytter oss mot rødjakkene.
Han betaler dem for å holde seg unna. Gjør de ikke det, slåss han.
-De er like ille. -Jeg er ikke stolt av det.
Det som skjedde deg og Jenny skal aldri få skje igjen.
Ingen mann kan alene stå opp mot monsteret Randall.
Det kreves en hær og hæren vår er Black Watch.
Hva er det?
Den siste mannen som kom, har jeg møtt tidligere.
Han vet at jeg har en pris på hodet mitt og vil ha penger.
Hva skal du gjøre?
Jeg vet ikke.
Jenny fortalte at faren din har etterlatt penger som ligger gjemt.
-Jeg kan ikke bruke pengene. -Halvparten er dine. Jenny vil...
Hun skal ikke få vite det.
Og sånn skal det forbli. Jeg skal ikke ta de pengene.
Det skal du. Det er det hun vil. Det er det jeg vil.
De pengene skulle være til barna våre.
Jeg ville fylle huset med barna våre som fører navnet Fraser videre.
Jeg har sviktet deg, Claire.
Det er jeg som har sviktet deg.
Jeg gir kanskje aldri deg en sønn som er like fin som lille Jamie.
Jeg tror ikke at jeg kan få barn.
Jeg prøvde før jeg traff deg.
Med Frank.
Jeg skulle ha fortalt det før vi giftet oss.
Jeg regnet ikke med at jeg skulle begynne å elske deg.
Langt mindre få barn med deg.
Jeg er lei for det.
Det kanskje er best sånn.
Det er så mye som kan gå galt.
Jeg vil ikke at noe skal skje deg eller at du skal lide.
-Smerten har jeg ikke noe imot. -Det har jeg.
Jeg klarer min egen smerte, men ikke din.
Det ville kreve mer styrke enn jeg har.
-Jenny trenger deg. -Selvsagt.
Slapp av. Hun klarer seg. Det skal jeg sørge for.
Takker. Du har vært sjenerøs.
-Da er vi ferdige. -Det er bare én ting.
-Jeg tenkte meg det. -Dette holder til reise min.
Men jeg må overleve når jeg kommer dit og starte et firma.
-Boston skal være en dyr by. -Det er alt jeg har.
Du er laird. Du kan heve leiene-
-eller selge buskap eller bakke.
Det er klanens bakke og har tilhørt familien i hundrevis av år.
Da må det virkelig være synd om du mistet den.
Du må være full om du sier noe sånt.
En ire er ikke full-
-så lenge han kan holde i et grasstrå uten å falle av jordens overflate.
Jeg drikker nå og da og kan prate for mye.
Hvem vet hva jeg kan si. Jeg er en fare for meg selv og andre.
-Som ditt kjøtt og blod. -Du holder dem utenfor dette.
Den britiske hæren er ikke nådig mot dem som beskytter kriminelle.
Fengsel er ikke noe sted for anstendige folk.
Du er sikkert enig.
Jeg trodde at jeg hadde drept for siste gang i krigen.
Jeg er takknemlig. Hvis ikke du hadde gjort det, hadde jeg gjort det selv.
Han var en rømling, forrædere og tyv.
Han var ikke verdig Black Watch eller rødjakkene.
Vi begraver ham. Det er egentlig mer enn han fortjener.
Tørke av blodet først.
Ian.
Husker du at vi pleide å krangle om hva som var den største synden?
Utukt eller å drepe.
Vi bekymret oss for om vi skulle havne i helvete.
Hvis du havner i helvete, kan like gjerne jeg også gjøre det.
Du kommer aldri til å klare deg alene.
Hent spaden.
Ta den. Mine fingre er hovne som pølser.
Legg den i smykkeskrinet som er gjemt i skuffen når Black Watch er her.
Willie laget den til Jamie da han fylte fem år.
Jeg skal gi den til ham.
-"Sawny". -Det er et kjælenavn.
Det er en lek med mellomnavnet hans Alexander som Willie kalte Jamie.
Jeg vet at han vil at han skal ha den.
Willie er begravet der ute, ved siden av moren min.
Hun døde to år etter ham, i barsel.
Gi den til Jamie.
Gjør det selv.
Hold opp å skrike, kvinne!
Din kone skriker så høyt at man kan tro at hun skal føde et piano.
Vi har brukt mer høy enn vi pleier.
Kjøp litt ekstra så dere ikke blir uten i vinter.
Vi har ikke sett Horrocks siden middagen.
Ikke jeg heller.
Han dukker opp, den irske pysen.
Det håper jeg virkelig.
-I morgen drar vi til Lochaber. -Skål.
I morgen?
-Hvordan har Jenny det? -Barnet tar seg god tid.
Men det går framover.
Fremdeles ingen tegn på vår venn, herr Horrocks, som er et mysterium.
Det er et mysterium.
Hesten hans står utenfor, så han kan ikke ha gått langt.
Han går knapt ti meter for å pisse, så han har ikke gått seg vill.
Jeg er ganske flink til å telle.
Tre menn går ut, to menn kommer inn.
Om jeg legger til det faktum at dere to kjente hverandre,-
-og dere skjulte det for meg...
Det henger ikke sammen.
Jeg forstår ikke hva du mener.
Hvorfor drepte du ham?
-La meg forklare. -Jeg er etterlyst.
Jeg har en pris på hodet mitt, ti pund.
Nå er det sikkert det doble.
Horrocks visste det.
Han truet meg og familien min.
Så...
Jeg stakk sverdet i ham.
Godt.
Jeg har aldri likt det irske svinet. Han fortjente å dø.
Vi skal rane Chisholm i dag, og vi mangler en mann.
Jeg kan trenge hjelp av en høy, sterk skotte som er flink med sverdet.
Om du ikke vil grave sju graver, inkludert din egen...
Jeg rir med deg.
-Men bare denne gangen. -Jeg blir med.
-Det gjør du ikke. -Han har to hender.
Han kan holde en pistol.
Jeg tar med begge to.
Vær forsiktig. Han kan overgi deg når du har tjent hans hensikt.
Det tror jeg ikke, men jeg blir med.
Bli. Jenny trenger ektemannen sin.
Broren min må klare seg. Jeg har alt mistet ham en gang.
Claire er her. Dra begge to.
Skynd deg tilbake, Ian. Din nyfødte sønn vil treffe deg.
Jenny fant denne. Hun ba meg gi den til deg.
"Sawny".
Den har jeg ikke sett på lenge.
Du hørte søsteren din. Skynd deg tilbake ellers...
-Hva skjer ellers? -Ellers kommer jeg etter deg.
Jeg sleper deg etter ditt røde, tjukke hår og du vil ikke like det.
Nei, sassenach. Det ville jeg nok ikke.
Godt være ute på veiene igjen, hva? I øsregn.
Det er farlig å leve på veiene. Hvorfor gjør du det?
Det er ikke et ærbart yrke å rane folk.
Jeg er kriger, og det er jeg god til.
Jeg gikk lei av å slåss for rike hertuger og monarker.
Jeg innså at jeg kunne bestemme selv.
Stjålne penger smaker bedre enn tjente penger.
En suvenir fra vårt siste raid. Åpne.
"Døden besøker upartisk"-
-"både de fattiges hytter og de rikes slott."
Den ble laget for Mary Stuart.
Latterlig.
Jeg har ikke noe imot døden om den skjer under åpen himmel.
Jeg er enig i det.
Dette trenger ikke være siste gangen.
Vi kan rane kongelige skattevogner og britiske grunneiere.
Vi kan dra til Prøyssen, Flandern og Sachsen.
Vi kan bli kjente og sanger kan bli skrevet om oss.
Et vakkert bilde. Var det ikke for Claire hadde jeg nok gjort det.
Vi prater om det når blodet pumper og du har gull i lommen.
-Overlater du meg ellers? -Til britene?
Aldri. Jeg har sittet i fengselet Tolbooth.
Det ønsker jeg ikke engang min fiende. Heller skyter jeg deg.
Broen er der framme.
-Ta vare på Ian. -Det kan du gjøre selv.
-Gjør som jeg sier. -Du klarer dette.
-Faen ta deg, Claire. -Ja, faen ta meg.
-Jeg klarer det ikke. -Det gjør du.
-Du har gjort det før. -Stå bak meg.
Gud, min skaper. Herregud!
Han kommer.
Nå.
Stopp her.
-Når skal de passere? -Rett før solnedgang.
-Horrocks sa at de kommer fra øst. -Vi stopper dem før broen.
Si hva man vil om Horrocks, men han valgte et bra sted.
-Innta posisjon. -Høye vegger og tett buskas.
-Det er ingen vei ut. -Jamie!
Fyr!
Gratulerer.
Din vakre jente landet på føttene.
Ei jente. Det var som bare.
Tre dager og fremdeles ingen livstegn fra Jamie og Ian.
Jeg satt på trappen og prøvde med viljen å få dem til å dukke opp.
Hun lurte oss, lille Margaret Ellen Murray.
-Det gjorde hun sannelig. -Det var min bestemors navn.
Maggie. Det passer henne.
Lille Jamie ligner Ian,-
-men denne lille har familien Frasers øyne.
Fru Crook skal legge henne.
-Fru Crook. -Ja, frue?
Det passer deg å holde en liten. Snart holder du din egen.
Det vet jeg ikke om jeg kommer til.
Hør på meg, Claire Fraser. Jeg stirret veien i fire års tid.
Han kommer hjem. Det gjør han alltid.
Disse tilhørte moren min.
Du er høy og dronningaktig som hun var.
Lallybrochs lady skal ha dem.
De er virkelig vakre.
De er så...unike.
Hun fikk dem i bryllupspresang, men fortalte ikke fra hvem.
Far ertet henne for beundrerne hennes.
Hun bare smilte som en katt som slikket i seg fløte til middag.
-Du er skadet. -Det er ingen fare.
Jeg mistet hesten min og beinet i kampen.
Hvor er Jamie?
Det var et bakhold. Rødjakkene visste at vi kom.
Svinet Horrocks må ha inngått en avtale med dem.
-Jeg forstår ikke. -Han ga dem Watch for sin frihet.
De andre ble drept.
Jeg hjalp Murray hjem. Det var det minste jeg kunne gjøre.
-Hvor er Jamie? -MacQuarrie ble skadet.
-Jamie ville ikke forlate ham. -Ble Jamie skadet?
Ikke så vidt jeg kunne se.
Men de tok ham.
Rødjakkene har ham.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com