- Aikaisemmin tapahtunutta... - Isi, kuka hän on?
- Sassenach-noita! - Laoghaire, mitä...?
Hän on minun mieheni nyt.
- Mitä hän haluaa? - Hän voisi tyytyä elatusapuun.
Mistä aiot saada rahat?
Selkie-saarella on laatikollinen vanhoja rahoja.
- Et voi uida ennen kuin käsi paranee. - Minä voin.
En ole varma, että kuulumme yhteen.
- Miten voit sanoa noin? - Kaikki on vaikeampaa kuin luulin
Kuulut luokseni. Olemme pariutuneet loppuelämäksemme.
- Missä Ian on? - Ian!
- Mene takaisin! - Ian!
OUTLANDER
TYVEN
Kaikki on järjestetty. Olet lastinvartija.
Raines-herra on hyvillään kun ei tarvitse vastata siitä.
- Se ei ole kummoinen, mutta... - Kelpaa kyllä.
Tuuli nousee. Tämän kokoinenkin priki on kuin lastu laineilla.
Mutta ainakin tohtori on lähellä, kun oksentelu alkaa.
Minä pärjään kyllä.
- Ianin löytäminen on nyt tärkeintä. - Niin.
Satamamestari tiesi vain yhden 3-mastoisen portugalilaisen fregatin:
Bruja. Sen kotisatama on Jamaikalla.
Se ui syvällä. Se oli varmasti lastissa.
Luultavasti he ovat palaamassa kotiin.
Terve mies myydään hetkessä 30 punnalla Jamaikalla.
Jos ei heittäydy hankalaksi, Ian selviää.
Länsi-Intia on sitten paras mahdollisuutemme.
Kiitos, Jared. Olet auttanut meitä paljon.
Hyvää matkaa. Jumala suojelkoon teitä ja poikaa.
Rahojen käyttämisestä Laoghairelle maksamiseen koitui huonoa onnea.
Ehkä minua rankaistaan, kun halusin liikaa.
Ei Jumala veisi sisarenpoikaasi, koska haluat olla onnellinen.
Tuleeko meistä? Onnellisia?
Tarkoitin mitä sanoin. Kuulut luokseni.
Jos todella haluat takaisin, vien sinut kiville.
Ianin löytäminen on nyt tärkeintä
Kapteeni haluaa irrottaa köydet nyt, että pääsemme nousuveden aikaan.
Pitäisikö lähteä huomenna tuoreella nousuvedellä?
Tuoreella? Ne ovat samanlaisia. Hän on hermona.
Enkä ole. Olen ollut kahdesti laivassa.
Ensin, kun veivät Skotlannista velkaorjaksi, ja sitten, kun palasin.
Vain MacDubhin vuoksi astun mokomaan lotjaan.
Jos se nyt yhtään lohduttaa, en minäkään pidä merimatkoista.
Mutta arvostamme apuasi.
- Tuliko Willoughby? - Hän on kannella.
Sanokaa kapteenille, että miehistö on koossa. Odotamme Fergusia.
- Fansmanni on jo laivassa. Fergus... - Ja paketti Lallybrochista.
Hän toi sinulle vaatteita ja tarvikkeita.
Mennään.
Koska Jenny ja Ian luulevat, että menemme Ranskaan...
He eivät huolestu vielä. Lähetän heille kirjeen ja selitän kaiken.
Yritä katsoa horisonttiin. Se saattaa helpottaa pahoinvointia.
En ole huomannut vatsanväänteitä vielä.
Skotlannin loittoneminen on niin tuskallista.
En palaa rannoillemme ilman Iania.
- Me löydämme hänet kyllä. - Niin.
Jos tämä tuuli jatkuu, meidän pitäisi saavuttaa Bruja.
Päivää.
Huomenta, sir.
- Mennään sisälle. - Mennään.
Kosketa hevosenkenkää, Sassenach. Tuo huonoa onnea, jos et kosketa.
Jos niin haluat.
- Päivää. - Samoin.
Olenko minä näkymätön?
Naiset tuotavat huonoa onnea laivassa. Samoin punapäät.
Sinä tuotat huonoa onnea?
Niin. Siksi puhuttelevat minua ensin, ennen kuin puhun heille.
- Niin välttää onnettomuuden. - Miten Skotlanti onkaan selvinnyt?
Ei tämä koske vain skotlantilaisia, Sassenach.
Englannissa, espanjassa, hollannissa, kaikilla mereen liittyy taikauskoa.
Banaanin kanssa ei parane jäädä kiinni ranskalaisella fregatilla.
- Milordi. - Fergus.
Marsali? Mitä sitä teet täällä?
Fergus ja minä menimme naimisiin.
Mitä ihmettä? Tuskin tunnette toisianne.
Olemme seurustelleet elokuusta. Sidoimme kädet tänä aamuna.
Sidoitte kädet?
Tapa, jolla voi mennä naimisiin sitomalla kädet todistajien edessä.
Mutta ei jos...
- Oletko maannut hänet? - En vielä.
Sitten se ei ole vielä sitova.
Kapteeni! Meidän täytyy mennä maihin.
Jos tarvitsette jotain, haemme Sait Ivesistä viimeiset muonat.
Marsali jää siellä laivasta. Joku viekööt hänet kotiin.
- Tämä on liian vaarallista. - Entä hän?
Claire ei ole sinun ongelmasi.
Jätit äidin englantilaishuoran takia.
Teit äidin naurunalaiseksi. Eikö se ole ongelmani?
On sinulla otsaa määräillä minua.
Marsali, chérie, älä puhun noin miladysta.
- Tietääkö äitisi? - Lähetin kirjeen.
Hän tappaa minut. Lähetän sinut kotiin.
Sanon kaikille, että Fergus on maannut minut.
Hän ei ole, mutta sanon silti.
Minä joko pääsen naimisiin, tai minut on häpäisty.
Hyvä on. Pääset Jamaikalle.
Sitten vien sinut kotiin.
Fergus ei koske sinuun. Meillä on kaksi hyttiä.
Fergus on minun kanssani, Marsali Clairen.
Mitä?
Mennään sisälle. Sinulle tulee huono olo.
- Voin hyvin. - Etkä voi.
Olimme erossa 20 vuotta, ja majoitat minut hänen kanssaan?
Minun on pidettävä Marsalista huolta.
- Suojelen hänen hyveellisyyttään. - Ja ilmeisesti minun myös.
Nyt minä oksennan.
Siinä ei varmasti ole mukavaa. Kokeile riippumattoa.
Keinuminen ei helpota asiaa.
Tässä.
- Mitä pakotat minut juomaan? - Inkivääriteetä.
Uskomatonta, että Fergus valehteli Marsalista. Seurustelleet elokuusta.
He eivät ole ajatelleet, mitä tarkoittaa olla loppuelämä yhdessä.
- Emme mekään ajatelleet. - Koska liittomme oli järjestetty.
Mikä tuo on?
Nuoripari toi tavaroitamme Lallybrochista.
Meidän tavaroitamme?
Vaatteittani Pariisin ajoilta. Sinä säilytit ne!
- Mikset myynyt niitä tai...? - Myynyt? Muistoja sinusta? En ikinä.
Vihreä viitta, joka oli Marsalilla. Tiesin, että se oli tuttu.
En voinut myydä vaatteitasi, mutta koska luulin, etten enää näe sinua-
- tuntui oikealta, että Marsali käyttäisi niitä. Ethän pahastu?
- En. Onko hän muuttanut niitä? - Ei kaikkia.
Tässä. Ota lisää teetä.
Jospa huomenna olisi tyynempää.
Kuolen siihen mennessä. Hautaa minut Lallybrochiin.
Claire-rouva, teitä tarvitaan.
Olimme kannella maston lähellä. Touvi katkesi ja talja osui silmään.
- Mikä sinun nimesi on? - Manzetti.
- Tiedätkö missä olet? - Laivassa?
- Mihin olet matkalla? - Länsi-Intiaan. Niin kuin sinäkin.
En usko sinulla olevan aivotärähdystä.
- Mitä? - Haava ei ole syvä.
Luultavasti siitä jää arpi ja päätäsi särkee. Piparminttuöljy auttaa.
Miten tämä tapahtui?
En tiedä. Ylärammipurje vain putosi päälleni.
- Etkö koskettanut hevosenkenkää? - Kosketin. Kosketimme kaikki.
Joku ei koskettanut. Onnettomuus näin lähellä rantaa on huono enne.
Vahinkoja tapahtuu, herra Warren.
Uskotte ehkä niin, mutta oltuanne merellä yhtä pitkään kuin me-
"Horatio, taivaassa ja maass' on paljoa..."
"Jot' ei sun järkioppis uneksikaan."
- Shakespeare oli viisas mies. - Aivan.
Haluaisitteko miehenne kanssa syödä illallista kanssani?
Toki.
Miehelleni tosin ajatus ruoasta voi tällä hetkellä olla vastenmielinen.
Kiitos.
No niin.
Tuskin tunnet häntä.
Ette tekään tunteneet ennen naimisiinmenoa.
Se oli eri asia.
- Meidät pakotettiin naimisiin. - Unohdat, että tunnen tarinanne.
Sinut pakotettiin naimaan hänet, yhtä varmasti kuin minut hengittämään.
Kerroit, että halusit häntä, enemmän kuin elämää, heti kun näit hänet.
Et tarvinnut aikaa. En tarvitse minäkään.
Luulin että olisit iloinen puolestani. Toivoin niin.
Kun olisit toipunut yllätyksestä.
Miksi valehtelit?
Samasta syystä, kun sinä et kertonut miladylle Laoghairesta.
Olin pelkuri.
- Valehtelitko Marsalille myös? - Meillä ei ole salaisuuksia.
- Tietääkö hän menneisyydestäsi? - Että kasvoin bordellissa? Tietää.
- Ja että olin taskuvaras. - Entä muista tytöistä?
- Ei, mutta... - Keväällä oli Aileen, kesällä oli...
- Rhona? - Rhona.
Sitten makasit Cairstinen ja...
Ymmärrän, mutten ole ollut Marsalin kanssa.
Enkä kenenkään muunkaan kanssa, seurustelun aloitettuamme.
Eikö se merkitse mitään?
Ei, ellet ole rehellinen hänelle.
Ikävää, että miehenne on liian sairas liittyäkseen seuraamme.
Mutta minuthan halusitte pöytäänne. Kyseenalaistin hevosenkenkäasian.
Haluan vain auttaa teitä, rouva Fraser-
- ymmärtämään merta ja voittamaan miehistön luottamuksen lääkärinä.
Asettautukaa heidän asemaansa. Jo läsnäolonne tuo huonoa onnea.
Niin mieheni kertoi.
Teidän ja neiti MacKimmien pitäisi olla rinnat paljaina.
- Anteeksi? - Paljaat rinnat rauhoittavat meren.
Ei huolta. Keulakuva paljastaa rinnat puolestanne ja estää kiroukset.
- Kovin ystävällistä häneltä. - Hevosenkenkää vain ei voi korvata.
Ette kai usko, että metallinpalaa koskettamalla saa parempaa onnea?
Olen seilannut monilla laivoilla ja kaikissa miehillä on taikauskonsa.
Kaikkea heitä rauhoittavaa pitää kannustaa.
Mutta miehet voivat myös menettää uskonsa, kun enteet ovat huonot.
Silti on parempi, että he yrittävät saada onnea, kuin heittävät toivonsa.
Ei ole väliä uskonko minä raudan koskettamiseen. Miehet uskovat.
Ja he uskovat, että joku ei ole koskettanut sitä.
- Uskominen ei tee asiasta totta. - Tällä laivalla se tekee.
"Ei ole itsessään hyvää tai pahaa, luulomme vaan sen siksi tekee."
Kauanko aiot jatkaa tätä farssia?
Täytyy antaa aikaa vaimoni teelle toimia.
Oksentelu voi rikkoa vatsasi-
- repiä lihaksesi ja vääntää kiveksesi.
Kovin kivuliasta.
Ainoa hoitokeino on poisto.
Mutta jos haluat odottaa, se on oma valintasi.
Tämä on isompi. Et lyö päätäsi, kun nouset.
Ei tarvitse mielistellä, että puhuisin puolestanne Jamielle.
Asia ei kuulu minulle.
Putosit kirkkaalta taivaalta, työnsit nokkasi asioihimme, tuhosit perheeni-
- ja nyt asiat eivät kuulu sinulle?
Isin mielestä voit olla viisas, mutta minusta olet huora.
Huoran pitäisi kai sitten saada isompi sänky.
- Kaunis päivä, eikö olekin? - On. Sinä näytät voivan paremmin.
Fergus kertoi kaiken. En kuvitellut, ettei hän ole ollut tyttöjen kanssa.
- Nyt haluamme vain olla yhdessä. - Toivomme että siunaat liittomme.
Ehkä sinun pitäisi antaa heille mahdollisuus.
Yritän auttaa sinua. Jos annat heidän jatkaa, se voi mennä mönkään.
En tiedä mikä "mönkä" on, mutta tiedän mitä tarkoitat.
Ja sitä juuri pelkään.
Olen pahoillani. En voi sallia sitä.
- Mikä tuo on? - Se on runo.
Onko tuossa lisää runoja?
Ei. Olen kirjoittanut elämäntarinaani Kiinassa-
- ettei se unohdu.
Kerrottu tarina on eletty elämä.
Kerrotko sen minulle?
En vielä. Kun kerron, minun on luovuttava siitä.
Päivät alkoivat sulautua toisiinsa.
Hoidin pieniä vammoja ja valmistin lääkkeitä.
Merellä olo ja loputon horisontti miellyttivät minua.
Se muistutti yksinkertaisimmista ajoista.
Vein hummerin ma kotio En löytänytkään pataa
Niin se joutui astiaan, johon rouva lorottaa
Aamulla aikaisin, kun rouva nousi pirteenä
Hyppäs' ympär' huonetta hummeri oli pyrstössä
"Mieheni, mieheni", hän mulle huus...
- Jamie, sinun pitää kuulla... - Claire.
Pyydän anteeksi. Hän ei halunnut, mutta minä vaadin.
- Ei halunnut mitä? - Zam gau, oksenteluun.
Akupunktiota?
- Se on minun syyni. Ei olisi... - Ei hätää, Willoughby. Mene vaan.
Tämä siis paransi merisairautesi.
Eikä tee, jota olen tehnyt kahdesti päivässä.
- Mikset kertonut? - En halunnut loukata tunteitasi.
Uskotko, että haluan sinun kärsivän ylpeyteni takia?
Emme ole aivan vakaimmassa tilanteessa.
En halunnut sinun taas ajattelevan, ettet kuulu tänne.
Jamie, paluuni on ollut-
- hämmentävää ja turhauttavaa, mutta on selvää että, rakastan sinua.
Olisi pitänyt kertoa sinulle heti.
Näytät neulatyynyltä.
Siltä tuntuukin, mutten ole oksentanut viikkoihin.
- Mitä nyt? - Me emme liiku.
En osaa selittää. Olemme oikealla kurssilla.
- Mikä on vialla? Miksemme liiku? - Tuuli tyyntyi, herra Fraser.
- Mikä kasvoillanne on? - Kiinalainen hoito merisairauteen.
Onko tavallista, että tuuli tyyntyy näillä leveysasteilla?
Ei, se on huonoa onnea.
Joku aiheutti sen laiminlyönnillään.
Se on epätavallista, muttei aihetta huoleen.
Luulen että se oli kiinalainen.
Ei ollut. Näin hänen koskettavan hevosenkenkää.
Käydäänkö kaikki jonoon ja kosketetaan hevosenkenkää?
Niin varmistetaan, että kaikki noudattavat laivan sääntöjä.
Liian myöhäistä. Se pitää tehdä matkan alussa.
Ei hätää. Tuuli palaa kyllä. Ollaan valmiina, kun se palaa.
- Olemmeko todellakin kahdestaan? - Vain sinä ja minä.
Ja kuu-ukko.
Ennen kuin lähdin Bostonista-
- ihmiset olivat juuri lentäneet kuuhun.
Miltäköhän siellä näyttää?
Näin kuvia. Valokuvia.
Se oli kallioinen ja paljas. Siellä ei ollut lainkaan elämää.
Se oli kaunis.
Kraatterit näkyvät täältä saakka. Nuo tummat kohdat.
Niin. Hänen kasvonsa.
Hän on niin lähellä, että hänen kanssaan voisi puhua.
Hyv' yötä kuu. Hyv' yötä kuun yli loikkaava ammuu.
Hyv' yötä valo ja punainen ilmapallo.
Se on lastenkirjasta, jota luin Briannalle, kun hän oli pieni.
Hän osasi runon ulkoa, ennen kuin osasi lukea.
Hän lausui sitä suosikkipupulleen.
Hän piti jäniksistä.
- Sinulla on häntä ikävä. - Kova ikävä.
Päivät nivoutuivat viikoiksi, eikä tuuli palannut.
Olimme tyvenessä keskellä merta, satojen kilometrien päässä maasta.
Kokeneimmatkin merimiehet alkoivat pelätä pahinta.
Kirottu Haades! Sontaa syövä sianpieru.
Vesi on pilaantunut ja haisee pahalle.
- Siihen on päässyt pilssivettä. - Älä!
Siinä on tauteja.
Pelastakaa, mitä voitte. Keittäkää muut.
Kaikille puolikkaat annokset. Ja rukoilkaa sadetta.
Minulla on toinen ehdotus. Etsitään pahanilmanlintu, ja heitetään mereen.
- Niin. - Niin.
Viisi pilaantumatonta tynnyriä. Se ei riitä.
Tuuli tyyntyy toisinaan. Voimme odottaa tuulen paluuta.
Muttemme ilman vettä tai olutta.
Ketä voimme syyttää?
Pilssivesi pilasi tynnyrit. Ei se ole kenenkään syy.
En niin sanonutkaan. Kysyin ketä voimme syyttää.
Olemme olleet viikkoja tyvenessä.
- Mitä tarkoitatte? - Miehet haluavat syntipukin.
He haluavat heittää jonkun yli laidan?
- Annatko heidän tehdä sen? - En ehkä voi estää sitä.
Se on hullua.
Järjestyksenpitoon on vähän keinoja. Tämä ei ole sotilasalus.
En voi ruoskia tottelemattomia.
Heidän on uskottava, että teen kaikkeni, tai he kapinoivat.
Ette heitä ketään minun miehistäni yli laidan, kapteeni.
Näin fransmannin tytön koskettavan kenkää.
Niin minäkin. Fransmannikin teki sen.
Näin kaikkien lastinvalvojan miesten koskettavan sitä, paitsi yhden.
- Pahanilmanlintu. - Lopettakaa.
Älä huoli. Ystäväsi pelätköön.
En ole huolissani. Enkä pelkää teikäläisiä.
Et ole kauan tässä maailmassa, pahanilmanlintu.
Luulen etten koskenut sitä.
- Hyppää, typerä Skotti! - Heittäkää laidan yli!
- Antakaa minun olla! - Valmistaudu kohtaamaan luojasi!
- Hyppää! - Hän on tuolla ylhäällä, MacDubh.
- Jos pitää kuolla, teen sen itse. - Hän on päissään.
Miehistölle hän on pahanilmanlintu. Hän ei muista koskiko kenkää.
Hänet aiotaan heittää yli laidan.
Hän kiipesi pakoon, mutta alkaa uskoa heidän olevan oikeassa.
Hayes!
- Et ole kironnut meitä, Hayes! - Silti, vesi loppuu ja kuolemme!
Emme kuole! Lupaan sen.
Antakaa niiden olla! Enkö ole aina puhunut sinulle totta?
- Yli laidan! Hyppää! - Älä turhaan kiipeä, MacDubh!
- Joko sinä tai me kaikki. - Hyppää!
- Teidän pitää lopettaa tämä! - En lopeta, jos se estää kapinan.
Muistatko Ardsmuirin? Me vastaan he. Sama tilanne nyt.
- Heitämme yli laidan! - Hypätköön!
Älä kuuntele heitä. Kuuntele minua.
- Hyppää! - Hayes!
Anna hänen mennä!
Jos he haluavat sinut yli laidan, minut on heitettävä ensin.
Ja Lesley, Fergus, jopa Willoughby.
- Mene. Minun täytyy tehdä se. - Odota, jos hyppäät...
Kas näin.
...minun pitäisi hypätä perääsi, ja jos pakotat minut siihen-
- vaimoni tappaa meidät molemmat.
En anna heidän vahingoittaa sinua.
Tule.
Annan siitä sanani.
Sinne menee!
Niin.
- Sain sinut. Pidä kiinni! - Anna hänen hukkua!
Painu helvettiin!
Hyvä, Hayes!
- Noin juuri. - Hyppää yli laidan!
Pahanilmanlintu! Anna hänet merelle!
- Heittäkää mereen! - Ette heitä!
Hän on pahanilmanlintu. Laidan yli!
Pahanilmanlintu!
- Ei ole mitään pahanilmanlintua! - Väistäkää!
Vien teidät mukanani!
Olen Yi Tien Cho, Guangzhousta, Ramsin kaupungista.
Minun havaittiin jo nuorena osaavan kirjoittaa-
- tehdä kuvia siveltimelläni, jotka tanssivat kuin kurjet mielessäni.
Minut tunnettiin nimellä fung-wong, tulilintu.
Mitä hän oikein selittää?
Runojani esiteltiin Wan-Meille-
- keisarin toiselle vaimolle.
Hän pyysi minut luokseen Pekingiin, keisarilliseen kaupunkiin.
- Willoughby, tulkaa alas. - Antakaa hänen puhua, kapteeni.
Se oli suuri kunnia. Nimeni kirjoitettaisiin Ansiokirjaan.
Mutta siinä oli yksi ehto:
Kaikkien keisarin vaimojen palvelijoiden piti olla eunukkeja!
- Mikä eunukki on? - Kerron myöhemmin.
Keisarin lahjasta kieltäytyminen oli häpeällistä.
Se oli kuolemantuomio.
Ja silti, olin rakastunut-
- naiseen.
- Keisarin vaimoon? - En yhteen naiseen, vaan kaikkiin.
Heidän kauneutensa, joka kukkii kuin lootus-
- heidän rintoihinsa, jotka maistuvat aprikoosilta-
- navan tuoksuun talvella-
- kummun lämpöön-
- joka täyttää käden kuin kypsä persikka.
Pakenin Lyhtyjenyönä-
- kun ilotulitteita ammuttiin palatsin katolta.
Jätin kotini-
- ja tulin paikkaan, jossa kultaiset sanani-
- ovat kanojen kotkotusta ja siveltimenvetoni niiden raapustusta.
Rakkaudesta naiseen, tulin paikkaan, jossa naiset eivät ole sen arvoisia.
He ovat karkeita ja haisevat kuin karhut. Heillä ei ole sulokkuutta.
Ja naiset ylenkatsovat minua keltaisena matona.
Edes alhaisimmat huorat eivät tule sänkyyni!
Kun en luopunut miehuudestani-
- menetin kaiken muun.
Kunnian... toimeentulon... kotimaan.
Joskus mietin-
- ettei se ollut sen arvoista.
- Tuulee! - Miehittäkää purjeet!
Ylös! Avatkaa keulalaramppipurjeet. Miehittäkää köydet ja purjeet.
Käyttäkää tuuli hyväksi! Kaikki tuuli!
- Herra Warren! - Tarinasi, se oli...
Olen kuullut pahempaakin.
- Mistä tiesit? - Kun seon tin jung lentää korkealla-
- se tarkoittaa, että ilma on kevyttä, kuivaa, ei sadetta.
Kun se lentää matalalla, se tarkoittaa, että...
Ilma on painavaa. Sade on tulossa.
Yi Tien Cho. Kiitos.
Löysätkää purjeet! Kootkaa köydet!
Pidä kiirettä! Täällä on niin kuuma, että sulan.
Sulan kanssasi.
- Joku voi kuulla. - Kuulkoot.
Pidän harmaasta hiuksissasi.
Siitä miten valo osuu siihen.
Se on kuin... hopeista kuunvaloa.
Miten voisin olla rakastamatta miestä, joka puhuu noin?
Jos sanoisit noin 1900-luvulla, olisit kaikkien miesten kuningas.
Kun mietin palaamista-
- tiesin, että joutuisimme tottumaan toisiimme uudestaan.
Tapahtuu ympärillämme mitä tahansa-
Tämä... mitä välillämme on... ei muutu.
Ei niin.
- Kapteeni. Mitä nyt? - Brittiläinen sota-alus.
Se on ollut perässämme yli viisi tuntia. Se saavuttaa meitä.
- He ampuvat meitä. - Ei, antavat merkin.
He haluavat vierelle, aikovat nousta laivaan.
Takiloinnista päätellen miehet ovat vähissä.
- Vastaa tervehdykseen. Lähestytään. - Kyllä, kapteeni.
Mitä tarkoittaa, että miehet ovat vähissä?
He voivat värvätä brittikansalaiset palvelukseen.
Se on yli puolet miehistöstä, sinut mukaan lukien.
Niin. Jos he vievät minut, sinun pitää jatkaa Jamaikalle ja etsiä Ian.
Aivan. Lupaan sen.
Olen kapteeni Thomas Leonard, Porpoise-alukselta.
- Sinäkö olet kapteeni? - Virkaa tekevä. Ennen 3. luutnantti.
Jumalan tähden, onko teillä lääkäriä?
Meillä raivoaa tarttuva tauti, laivakuume.
Olen Artemiksen lääkäri. Älkää koskeko kehenkään, kun olette täällä.
- Teidän ei olisi pitänyt tulla. - En voinut muuta.
Kapteeni ja kaksi luutnanttia kuolivat, samoin lääkäri.
400:n miehistöstä 100 on sairastunut ja 80 on kuollut.
- Onko teillä oireita? - Onneksi, ei.
- Oletteko värväämässä? - En kaipaa lisää suita ruokittavaksi.
Mutta jos auttaisitte sairaiden hoidossa....
Kyllä. Mitkä ovat oireet?
Se alkaa kovilla vatsakivuilla ja oksentelulla. Sairailla on kuumetta.
- Onko heillä ihottumaa vatsassa? - On. Ja useimmilla lentävä ripuli.
Anteeksi, rouva.
Tiedän mitä se voi olla. Pitää tutkia heidät.
- Tulisitteko sitten laivaan? - Tietysti.
Anteeksi.
Oletko hullu? Et voi mennä laivaan, jossa raivoaa tauti.
Se on lavantauti.
- Tarkoitat pilkkukuumetta? - En niin kuin te sen ymmärrätte.
Se on tauti, josta ette vielä tiedä. He voin näyttää, miten pysäyttää se.
En voi sairastua siihen. Minut on rokotettu.
On velvollisuuteni auttaa. Vannoin valan, kun minusta tuli lääkäri.
Minäkin olen vannonut valoja.
Enkä ota niitä kevyesti.
En voi kai puhua sinua ympäri, vai voinko?
- Olet nyt vanhempi ja viisaampi. - Niin.
En irrota silmiäni laivasta, ennen kuin palaat.
Miehet perään!
Sairaat ovat alhaalla.
Rouva.
Näytä valoa tuonne.
- Saanko katsoa vatsaasi? - Kyllä, rouva.
Kiitos.
- Se on lavantautia. - Lääkärimme sanoi laivakuumeeksi.
Se on samankaltainen, mutta leviäminen estetään eri tavalla.
Tiedätkö miten estetään... leviäminen?
Sairaat on pestävä ja vietävä raittiiseen ilmaan.
He tarvitsevat nesteitä, paljon keitettyä vettä.
Maihin on päästävä, niin pian kuin mahdollista. Luultavasti vesi loppuu.
Suurin osa sairaista kuolee. Harvat onnekkaat eivät.
Toivotaan, että saatte leviämisen estettyä. Mutta valmistautukaa.
Se pahenee vielä paljon, ennen kuin se paranee.
Jos haluatte, jään hetkeksi auttamaan organisoinnissa.
Olen ikuisesti kiitollinen avustanne.
Tarvitsen tusinan terveimpiä miehiä.
Herra Pound! Aloittakaa herra Poundin kanssa.
- Hei. Olen Claire Fraser. - Rouva Fraser on lääkäri.
- Hän saa mitä ikinä tarvitsee. - Kyllä, sir.
- Sairaat pitää viedä pääkannelle. - Tietysti, rouva.
Työskentelen nopeasti. Raines haluaa jatkaa matkaa, mieheni myös.
Ilmoitan heille, että jäätte hetkeksi.
- Missä kapyysi on? - Herra Brisker vie teidät.
- Tarvitsen keitettyä vettä, paljon. - Valmistan kapteenin ateriaa.
Tämä on kapteenin määräys.
Miksi me liikumme?
Kiivetkää ja laskekaa fokkapurje! Hiivatkaa minkä pystytte.
- Mitä oikein teette? - Tarvitsen kipeästi apuanne.
- Kääntykää takaisin, heti. - Sanoitte, että pitää kiirehtiä.
- Ette voi kaapata minua näin! - Olen epätoivoinen.
Olette ehkä ainoa toivomme. En voi muutakaan.
Molemmat alukset purjehtivat Jamaikalle. Lähetin viestin-
- ja lupasin majoittaa teidät kunnes pääsette takaisin Artemikselle.
Laskekaa! Mennään paarpyyrin halsseilla. Hiivatkaa purjeet.
Olemme valmiit siirtämään miehet.
Suomennos: Päivi Salo www.sdimedia.com