Раніше в серіалі...
Йене!
Я більше не ступлю на рідні береги без юного Йена.
Ми його знайдемо.
Фергюсе. Марсалі? Якого дідька ти тут забула?
Ми з Фергюсом одружені.
Ти їдеш додому.
Я всім розповім, що Фергюс спав зі мною.
Цього не було, та все одно розповім.
Я знаю, що ти причетний до контрабанди твого дядька.
Скажи мені, де він ховає спиртне?
Вони по нам стріляють.
Ні, це сигнал. Хочуть піднятися на борт.
Ми постраждали від спалаху інфекційної хвороби.
Я знаю, що це може бути. Це тифоїдна лихоманка.
Я її не підхоплю. У мене щеплення.
Я очей не зведу з того корабля, поки ти не повернешся.
Чому ми рухаємося? Ви не можете мене просто так викрасти.
Ви можете бути останнім шансом.
Що в тебе за справи з коком?
Шипшина, гвоздика, лаванда й апельсинова цедра.
Це попурі для Марсалі.
Може, це Вас здивує, мілорде,
але наша каюта починає смердіти, мов трюм.
Я думав, це може її вразити.
Чому в мене таке враження, що ти хочеш вразити не її, а мене?
Мілорде?
Агов! Що за...
-«Білуха» відпливає. -Еге ж.
У них попереду справжній вояж до пекла.
У них моя дружина.
Хіба ми не попливемо за ними?
Марсові! На реї!
Підняти вітрила!
Відставити той наказ!
Вони забрали Клер.
Підняти лише основне вітрило. Штурвал до вітру, південний-південний захід.
Південь-південь захід, капітане.
Одного вітрила не досить.
За такого вітру це єдиний безпечний спосіб.
Вони тікають, чорт забирай!
На «Білусі» 100 хворих, і щодня вмирає ще хтось.
Капітану Леонарду потрібен хірург на все плавання,
і він під усіма вітрилами буде намагатися йти найкоротшим можливим курсом.
Він пообіцяв безпечно доправити її до нас на Ямайку.
І Ви на це пристали?
Він передав мені повідомлення.
Коли капітан судна на 74 гармати просить у когось хірурга,
краще дати йому хірурга.
Окрім Вашої дружини мені треба думати про інших.
Моєї дружини...
Моєї дружини!
Накажіть своїм вкласти шаблі в піхви.
Робіть, що каже, хлопці.
Просто тримайте їх у полі зору.
Ми будемо йти на власній швидкості, пане Фрейзер, і лише поки це безпечно.
Пане Воррен, роззбройте пана Фрейзера і проведіть його на нижню палубу.
Заспівай мені пісню
Про дівчину, яка зникла
Може, ця дівчина
Це я?
З веселим серцем
Одного разу вона відпливла
Морем
До неба
Хвилі й вітер
Острови та моря
Гори, дощ і сонце
Усе, що було добре
Усе, що було гарно
Усе, що було мною
Зникло
Заспівай мені пісню
Про дівчину, яка зникла
Може, ця дівчина
Це я?
З веселим серцем
Одного разу вона відпливла
Морем
До неба
Мені треба більше місця, щоб розмістити інфікованих.
Щойно вимиєте цю палубу, хворі можуть одужувати тут.
А де тобі спатимуть усі інші?
Усюди, де це можливо.
Треба використати кожен сантиметр корабля,
щоб члени команди спали, не торкаючись один одного,
хворі вони чи здорові.
Слід вимити кожну поверхню.
Лихоманка поширюється через дотик або їжу, забруднену інфікованим калом чи сечею.
Тоді ми всі помремо, якщо Ви не помітили.
Тут усюди лайно.
Нам пощастило, що тут загалом сама блювота, пане Джонс.
А тепер до роботи.
Мені віддає накази пані лікарка.
Що Ви сказали?
Нічого, пане.
Це накази капітана, Джонсе.
Ви робитимете те, що наказує пані лікарка, і ставитиметесь із повагою.
Так, пане.
Тут потрібно більше повітря. Воно заражене.
Дякую, пане Салліван.
Звідси ніхто не повинен виходити або заходити сюди, не помивши рук.
А чому ми миємо руки грогом?
Бо чистого спирту в нас немає.
Що це Ви щойно зробили?
Просто скуштував грогу, пані. Не міг дивитися, як його марнують.
Спирт убиває забрудників, які поширюють хворобу, пане Паунд.
Миючи руки грогом, Ви їх чистите.
А пхаючи їх до рота, Ви їх знову брудните.
Слухайте, якби Ви були хворі, ви могли б легко заразити інших,
просто торкнувшись їх самих або їх їжі.
Послухайте, вимийте їх ще раз, будь ласка.
На «Білусі» я пробула не більше дня.
Усього за якихось 50 миль від Джеймі.
А відчуття було таким, ніби між нами знову було 200 років.
Хоча я все одно була рада, що його тут не було,
знаючи, що він не був би в безпеці на зараженому тифом кораблі.
Мені вдалося дістати Вам капелюха, пані.
Сонце може бути безжальним.
Дякую.
А чи не корисно нам було б знайти когось,
хто міг би вигнати чистий спирт із рому, пані?
Ви хапаєте все на льоту, пане Паунд.
У нас є двоє завербованих матросів із Старого Толбута, що в Единбурзі.
Ув'язнених за незаконний самогон віскі.
Може, мені приставити їх до такої роботи?
Думаю, слід так і зробити. Хоча рішення буде непопулярним.
Я поговорю з помічником капітана, щоб удвічі скоротити раціони грогу.
Команді це не сподобається.
Може, вони тоді хочуть померти?
Ті ароматичні кульки не зупинять лихоманки, пане Оверхолт.
А от спирт може.
А як змусити цих двох лайдаків не сьорбати власний продукт?
Можемо приставити до них охорону - рядових морської піхоти.
Це наказ капітана. Лікарка повинна мати все, що їй потрібно.
Але я гадаю, що ми зараз за якихось 250 ліг від Ямайки,
і можемо це зробити.
Скільки діжок Вам знадобиться?
Скількох Ви хотіли б урятувати?
А тепер щодо їжі...
Гадаю, Ви зможете це перетравити.
Це каша з відварного козиного молока і печиво зі збитого тіста.
Вам краще, пане Овенс?
Якщо треба, можете торкатися хворих, пане Паунд.
Але поки Ви тут унизу,
ніколи не торкайтеся обличчя, волосся або навіть одягу,
допоки знову не помиєте руки.
Так, пані.
Скільки Вам років, пане Паунд?
Чотирнадцять, пані.
І як Вас звати, якщо я можу таке питати?
Еліас.
Я можу Вас так називати?
Капітану це може не сподобатись. Так на флоті не годиться, Ви хіба не знали?
Ну, серед інших я буду дуже офіційною.
Але якщо ми будемо працювати разом,
мені буде простіше звати тебе на ім'я.
Скільки ти вже в морі, Еліасе?
Із семи років, пані.
Мій дядько - командор на «Тритоні», і це дозволяло мені там бувати.
Я долучився до «Білухи» лише на це плавання.
Ти дуже вправний юнак.
Це Джим Квіглі, пані.
Він мій друг.
Ми з одного містечка.
Ще троє захворіло, пані.
Можете розмістити їх там?
І як ви зможете лишитись і допомогти...
Так, пані.
Дайте їм трохи води.
Журнал хірурга?
Так. Принесли після його смерті. Він тут.
Мені треба знати про перший зареєстрований випадок хвороби.
Це було десь чотири тижні тому.
Ось тут, Бен Коул.
Коул.
«Уранці повідомив про недомагання. Біль голови, у шлунку, кашель і лихоманка».
Стівен Корі - те ж саме.
Двоє наступного дня.
Макморров, Ентвізл, ті ж симптоми, ті ж...
А ця примітка біля їх імен - «Т-Е-С-Л» - що воно...
Команда теслярів.
Вони їли в одній кімнаті?
Капітане, я вже пояснювала,
що хвороба передається через дотик і їжу. Де саме вони їли?
У теслярні на кубрику.
Тоді мені треба поговорити з тими, хто теж там їв і вижив.
Еге ж. Їх імена будуть тут.
А це що таке? ЗС?
Звільнено зі служби через смерть.
Усіх цих людей?
Так.
Усіх крім одного. Джо Говарда.
Ну, а зараз він хворий?
Ні, він так і не захворів.
Його перевели через усі ті смерті.
Він тепер працює на камбузі разом із нашим коком.
Прекрасно себе почуваю.
Як бачите, Говард не захворів.
Як він може бути джерелом хвороби?
У вас все одно може бути хвороба,
навіть якщо не проявляються ознаки, і ви можете її передавати.
Вона дурню якусь меле.
Вона вже й так змусила мене віддати всі горщики під кип'ячену воду.
Ми вдвічі скоротили раціони грогу, бо нам доводиться мити руки спиртом.
І навіщо? Люди все одно вмирають.
Вони вмирають тому, що джерело хвороби подає їм їжу.
Капітане, я не віддам свого єдиного помічника
через якісь дурні зауваження клятої жінки.
Вони не дурні.
Справді, капітане?
Чоловік або хворий, або здоровий, як це всім добре помітно.
Якщо ми чогось не розуміємо, Козворте,
це ще не значить, що це не так.
Ми маємо їй повірити.
Пане зброяр?
Помістіть чоловіка під варту.
Що я зробив?
Це не покарання, Говарде, а лише щоб убезпечити інших.
Вам краще в цьому не помилятися, пані Фрейзер.
П'ять хвилин.
Як справи, мілорде?
Там дуже тісно, так?
Я вже добре звик до камер, Фергюсе.
Хоча...
не до тих, що плавають.
З міледі все буде гаразд, мілорде. Я в цьому переконаний.
Ви ж сказали, що вона не може підхопити хворобу, хіба ні?
На тому кораблі є ще дещо окрім хвороби, хлопче.
Там 300 чоловіків екіпажу.
Я вже колись її втратив, Фергюсе.
Більше не можу того дозволити.
Дістань мені ключі.
Ключі, мілорде?
Ти вже забув, як чистити кишені?
Дістань у Рейнса ключі й звільни мене.
Ми захопимо корабель.
Піднімемо всі вітрила.
Тобто, бунт?
Це не спрацює, мілорде.
Команда не Ваша. Ніхто за Вами не піде.
Дехто піде.
Думе й Жерар довго працювали на Джареда.
У нас також є Вілловбі, Леслі та Гейз.
Семеро проти двадцяти. Ми програємо.
Переконай когось іще.
Манзетті піде з нами.
Інші теж.
Але в «Білухи» день фори. Нам їх не наздогнати.
Тоді ми скинемо вино Джареда.
Пустий корабель пливе швидше. Ми наздоженемо «Білуху»...
А що потім?
Я не знаю... поки що.
Поговоримо про це, коли наздоженемо їх.
Ні.
Я теж її люблю, мілорде, але...
Яка тоді з тебе користь, клятий дурню?
Бачу, що я був правий, не давши тобі свого благословення.
Бо схоже, що ти не знаєш, що таке кохання.
Це не Ви кажете, мілорде.
Як Ви можете таке казати?
Бо якби знав,
ти б перевернув би догори дригом небо й землю.
Ти б ризикував арештом і життям.
Навіть пеклом.
Тобі б це легко вдалося, немов пальцями клацнути.
Ти б звільнив мене з цієї камери,
щоб допомогти врятувати жінку, яку я кохаю, від викрадачів.
Допоки не ризикнеш усім, ти не можеш говорити про кохання.
Дістань мені ті ключі.
Допоможи мені вийти, і я дам тобі своє благословення на шлюб із Марсалі.
Останній шов має йти через його ніс, пані, щоб упевнитись, що він помер.
Це завжди робить друг померлого.
Командо судна, капелюхи додолу.
Ми живемо поруч зі смертю.
У кого нам шукати допомоги, як не в тебе, Господи,
що карає нас за гріхи наші?
Бо відомі тобі, Господи, усі наші таємниці.
Не закривай милостиві вуха свої від молитов наших,
а помилуй нас, Господи всемогутній.
У годину нашу останню позбав нас від болю смертей, що ти нам посилаєш.
У непохитній надії та впевненості у воскресіння та вічне життя,
передаємо ми до рук Божих наших братів, а тіла їх передаємо морській безодні.
Зброю до плеча!
Готуйсь.
Вогонь!
Отче наш, що єси на небесах...
Нехай святиться ім'я Твоє.
Нехай прийде Царство Твоє, нехай буде воля Твоя, як на небі, так і на землі.
Хліба нашого щоденного дай нам сьогодні.
І відпусти нам провини наші,
як і ми відпускаємо винуватцям нашим.
І відведи нас від спокуси, але визволи нас від лукавого,
бо Твоє є Царство, і сила, і слава навіки.
Амінь.
Одинадцять мертвих.
Це більше ніж учора.
І більше ніж позавчора.
А як Ви можете цьому зарадити?
Кип'ятити воду і мити руки.
Краще б наступними днями їх було менше, інакше...
Лікарко.
Займіться ділом, пане Козворт.
Кок завжди з усіма свариться.
У Вас є якийсь секрет?
Секрет?
Коли Ви так спокійно дивитесь в обличчя смерті.
Власне, є один.
Є навіть тому назва.
«Пріоритезація».
Що значить...
розділяти певні сфери свого життя, щоб...
Щоб можна було працювати.
Якщо дозволити собі переживати за кожну смерть,
життя тобі ніколи не врятувати.
Та все ж таки,
Джим Квіглі не був моїм другом.
Думаю, я розумію.
Це не останні морські похорони на борту «Білухи», Еліасе.
Але якщо нам пощастить, ми впораємося.
Прошу мене пробачити, пані,
та за три дні спостереження за Вашою роботою
мені здається, що від щастя тут мало що залежить.
Та як воно Вам потрібне, візьміть ось це.
Моя мама дала мені її ще до того, як я хлопчиськом поплив на «Тритоні».
«На щастя й удачу», - сказала вона.
Ну, саме це нам і потрібно.
Дякую, Еліасе.
Коли ти востаннє бачив маму?
Вона померла, пані. Най упокоїть Господь її душу.
Прошу мене пробачити, пані. Ще один захворів.
Це чоловік пані Йогансен.
Пані Йогансен?
Пані, яка порає кіз і дає молоко для команди.
Гаразд.
Відведіть мене до нього.
Не дихати.
Дихає. Просто дуже повільно.
Холодний мов лід.
Це не лихоманка. Коли цей симптом...
З усіх тупих і дурних речей...
Пані?
Половина команди сраного корабля помирає від тифу,
а цей клятий йолоп мало не в смерть упився
спиртом, який мені потрібен, щоб спинити поширення клятої лихоманки.
Пробачте, пане Паунд.
Я не хотіла образити Ваш ніжний слух.
Я вже багато такого чув, пані, але не від доброчесної жінки.
Я не доброчесна жінка, пане Паунд.
Пані Йогансен, Ви англійською говорите?
Трохи.
У Вашого чоловіка алкогольне отруєння.
З ним усе буде добре. Він прокинеться, зрозуміло?
Пане Паунд, залишайтесь із капралом Йогансеном.
Дивіться, щоб він лежав на боці.
І щоб не захлинувся власною блювотою.
Так, пані.
Пані Йогансен...
Аннеке. Мене звати.
Аннеке...
Дякую Вам за Вашу роботу й молоко.
Воно підтримує життя команди.
Я продовжувати робота?
Так. Будь ласка. Продовжуйте.
Чорти б його взяли, пані Фрейзер.
Моряки питимуть практично все.
Зіпсовану сливовку, персиковий сік, який забродив у чоботі.
Ну, я навіть знаю моряка, що якось заснув із головою в пустій діжці з-під рому...
У начальника порту є записи лише про один трищогловий фрегат
під португальським прапором - «Бруша».
Пане Джонс?
Це португальський прапор?
Еге ж.
А звідки він?
Ну, два тижні тому
ми зайшли на португальський фрегат у пошуках хірурга.
А як називався той корабель? Чи не «Бруша»?
Та поняття не маю. Гадаю, капітан міг запам'ятати.
Капітане Леонард?
Капітане?
Португальський фрегат...
«КАСАДОР»
«Касадор».
Прокляття.
Джеймі.
ДЖЕЙМІ ФРЕЙЗЕР
«Гаррі Томпкінс, здібний моряк,
каже, що Александра Малкольма, крамольника в розшуку,
бачили на борту «Артеміди».
Я припустив, що він має на увазі чоловіка, якого я зустрів,
Джеймі Фрейзера, що очевидно використовує вигадане ім'я».
Капітане Леонард...
Пане Козворт, я шукала капітана.
І зайшли, навіть коли побачили, що його тут немає.
Так. Прошу мене вибачити.
Ви порушуєте правила, пані.
Схоже, що й Ви теж.
Ні.
Я тут, щоб узяти люльку капітана Леонарда...
за його проханням.
Ну, то він, певно, Вас уже зачекався.
Ви мені не подобаєтесь, пані.
І я Вам не довіряю.
Я працюю в інтересах капітана.
І я дізнаюся, навіщо Ви тут.
Може, Ви й працюєте в його інтересах, але він мені довіряє.
А що, на Вашу думку, станеться,
якщо я скажу йому, що Ви намагалися збезчестити мене на його власному столі?
Я такого не робив.
А кому, Ви гадаєте, він повірить?
Він Вас заарештує так швидко, що й оком змигнути не встигнете.
А тепер - геть з дороги...
або я закричу.
Кок та його підозри менш за все мене хвилювали.
Хтось на цьому судні впізнав Джеймі.
Я маю знайти цього Гаррі Томпкінса.
Він дозволить нам одружитись?
Як я допоможу йому вийти й захопити корабель, так.
А як ні?
Тоді сяду поряд із ним у ланцюгах.
Це ризик, мон кор.
Але я з радістю піду на нього заради тебе.
Ти ризикуєш узагалі зі мною не бути.
Я на судні лишуся сама й без захисту.
Ні-ні. Ні, пробач. Ми не можемо.
Тато в камері в трюмі,
а та його жінка на іншому кораблі.
Якщо ти не помітив, за нами ніхто вже не наглядає.
А з тим, що ти...
збираєшся ризикувати життям,
іншого шансу в нас може не бути.
Ми маємо зачекати, поки не одружимось.
Я пообіцяв мілорду.
У нас тепер є справжня надія.
Ти такий, як і він, так?
Упертий.
Як даєш слово, ніколи його не порушуєш.
Чоловікові пані Йогансен уже краще.
Добре. Ти ще не лягав?
Знаєш, можеш сісти. Я не проти.
Еліасе...
тобі не відомий на борту моряк на ім'я Гаррі Томпкінс?
Ні.
Але я можу й не знати всіх імен. На початку плавання з нами було 400 чоловік.
Зрозуміло. Дякую.
Сьогодні чотири нові випадки.
Я думав, що коли ми знайшли носія, усе скінчиться.
Нам слід зважати на період інкубації...
Пані?
Причина, з якої я згадала про Томпкінса...
у тому, що він може теж бути носієм.
-Мені сповістити капітана? -Ні.
Я не хочу нових неприємностей, як того разу з Говардом на камбузі.
Але як ти міг би пустити чутку командою,
що я хотіла б негайно побачити Томпкінса...
Просто поки що не кажи їм навіщо.
Звісно.
Дякую.
А потім трохи поспи.
Я йому не вірю, навіть як він під замком.
Не забувай, що саме його люди стали причиною всіх наших невдач.
Це правда.
Де він зараз?
На складі камбузу.
Ви його звільните?
Ні, не звільню.
Суперкарго тепер сам вантаж.
Йому пощастило, що ми не викинули його за борт.
Той французик усе ще вештається довкола.
Хто? Каліка? Від нього проблем не буде.
Не проблем, ні.
Я не проти спробувати його дівку.
Б'юсь об заклад, що вона не незаймана.
Уже не після того, як я з нею закінчу.
Дівки - погана прикмета на морі.
Досить уже. До роботи.
Прошу, Макгрегоре, я тобі казав, я казав тобі!
Заводьте його!
Ось Ваш Гаррі Томпкінс, пані.
Я наказав їм не бити його, пані Фрейзер, але він намагався сховатися.
Бо я не маю відношення до цієї клятої пошесті.
Дякую, панове. Можете йти.
Пані.
Ви теж, пане Паунд. Ви вже на ходу спите.
Відпочиньте трохи.
Гаразд, пане Томпкінс.
Я знаю, хто Ви, пані.
Я бачив пана Малкольма з човна, коли сидів на веслах і віз туди капітана.
Ви його дружина.
Так.
Так і є.
А зараз Ви мені розповісте все, що Вам відомо про мого чоловіка.
Або що?
Ви мені руку відрубаєте?
То давайте вже.
Зрештою, убийте мене.
Я Вам лише подякую.
Після місяця тут
я буду невимовно радий опинитися в труні.
Три місяці тому я стояв обома ногами на твердій землі,
працюючи на акцизника його Величності, пана Персіваля Тернера.
Я прослідкував за хлопцем до друкарні пана Малкольма
і розкрив його зрадливий план, хіба ні?
Та малий лайнюк вилив мені в обличчя розпечений свинець,
і я мало не згорів там живцем.
Мені вдалося втекти...
спотвореним до кінця життя.
І я розповів про все пану Персівалю.
Я думав, що мене за це підвищать.
А замість того мене запхали на службу на чумному кораблі.
Тож, уперед, гаразд?
Ось Вам моя шия.
Покінчить із моїм жалюгідним існуванням!
Може, я так і зроблю.
Мого чоловіка не можуть заарештувати лише зі слів капітана...
або пана Персіваля.
Ваш чоловік тепер у них, пані,
як і ордер на його арешт за вбивство й державну зраду.
Убивство?
Вгадайте, що ми знайшли за день до того, як до мене дісталися вербувальники?
У діжці з «крем-де-ментом».
Мій чоловік його не вбивав.
У ордері інше написано.
Я сказав капітану.
Він подасть звіт, щойно ми зійдемо на берег на Ямайці.
Ну, то я його відмовлю.
Капітан Леонард - амбіційна людина.
Бачите, він хоче, щоб адмірал передав під його командування власний корабель.
Це, звісно, малоймовірно.
Та як він приведе крамольника в розшуку,
усе може статися.
Я б сказав, що відмовити його не вдасться.
Влада чекатиме Вашого чоловіка в Кінгстоні,
коли він з'явиться за Вами.
А тоді його повісять.
Він - другий носій хвороби.
Знаєте, я б на Вашому місці не надто наближалася до Говарда,
якщо Ви, звісно, не хочете захворіти.
Бо справжній носій - це він.
Я чула, що Вашому чоловікові вже краще.
Йа. Дякувати.
Сир. Кози.
Дякую Вам.
Пахне дивовижно.
Чому такі сумно?
Ні, я в порядку. Просто...
Це через мого чоловіка.
Боюся, що по прибуттю на Ямайку в нього будуть неприємності,
а я...
ніяк не можу його попередити.
Зрештою, думаю, мене спробують використати, як приманку.
Я не знаю, що робити.
Я допомогти.
Дуже мило з Вашого боку,
але я не знаю як.
Мої кози потрібна трава.
Я не впевнена, що розумію, про що Ви.
Мої кози потрібна трава, тож...
Ну, дякую.
Фергюсе.
Ти ключі приніс?
Їх у мене немає.
Ти не зміг їх дістати?
Я й не намагався.
Що, в ім'я Господа нашого, ти таке кажеш?
Ви не були на палубі, мілорде.
Ви не бачили тих чоловіків і не чули, про що вони торочать.
Якщо я звільню Вас, і в нас нічого не вийде...
вони обох нас кинуть у море.
У нас усе вийде.
Не вийде.
Вони нас уб'ють, а Марсалі лишиться сама.
Я не лишу її саму.
І Вас я не смерть посилати не буду.
Знаю, що Вашого благословення нам тепер не отримати, але...
Ви питали, чи перевернув би я дригом небо й землю заради коханої,
і я саме так і зроблю...
навіть коли це значить, що ми не одружимось.
Я це й для Вас також роблю, мілорде.
Фергюсе. Фергюсе.
Може, я надто сильно кохаю.
Фергюсе!
Приємний звук, чи не так?
Тиша.
Еге ж.
Уже три дні жодних стогонів або криків.
Або умовлянь до Ісуса послати комусь швидку смерть.
Лише сонна команда.
Найгірше вже позаду.
З усіх міських дівчат
Червоних і чорних, мов той шоколад
З усіх, хто танцює навкруг в унісон
Ніхто не зрівняється з Ненсі Довсон
З її милим личком і легкою вдачею
Стрункими ногами і формами гарячими
І рухами її, не побитими невдачами
Життя б я віддав за Ненсі Довсон
Дивись, як вона пливе, мов та пава
І колір в очах, мов та мелена кава
Завжди усміхнена й ласкава
От що таке - бути Ненсі Довсон
Ніхто не міг би встоять на шляху
Старий, молодий і з рильцем у пуху...
Еліасе?
Мамо?
Так, Еліасе.
Це мама.
Час уже тобі повертатися додому.
Твоя мама так би тобою пишалася.
Це має робити друг.
Я не помітила симптомів.
Подумала, що він просто втомився.
Ви доклали героїчних зусиль.
Сьогодні помер лише один, як би сумно це не було...
І жодного нового випадку.
У нас по троє було вчора. І ще більше за день до того.
Це не має значення.
Ваш помічник каже, що в нас практично не лишилося питної води.
Хворі просто не виживуть без постійного прийому рідини,
не кажучи вже про здорових.
Ви зробите все, що можете.
Як і я.
І разом ми безпечно дістанемось Ямайки.
Мені шкода Вашої втрати, пані Фрейзер.
І я Вам дуже вдячний.
Пані Фрейзер?
Пані Фрейзер.
Що таке?
Вони відчули подих.
Це земля.
Її запах відчуваєш задовго до того, як побачиш.
Ямайка?
Ні, пані.
Але до завтрашнього полудня ми дістанемося Гранд-Терка.
У нас буде вода для команди.
І трава для моїх кіз.
І тоді я зрозуміла, що мала на увазі Аннеке.
Ходімо.
Вона могла й справді допомогти мені втекти й знайти Джеймі.
І тепер я зрозуміла як.
Ми були в карантині,
і тому встали на якір
біля незаселеної частини острова Гранд-Терк.
У Аннеке був план.
Її козам була потрібна трава.
А зважаючи на те, що їх молоко було чи не єдиним, що підтримувало команду,
її мали б відпустити на берег для випасання разом із шукачами води.
Давай.
А я пішла б з нею.
Не йдіть далеко. Наказ капітана.
Капітан наказав залишатися на пляжі!
Іти зараз.
Попередити чоловік.
Я дбати про них. Я годувати хворі.
Гаразд.
Дякую, Вам, подруго.
Капітане Леонард.
Пані Фрейзер.
Гадаю, кози добре попоїли.
Так, звісно.
-Що Ви... -Стою на чатах.
Мені здалося, що декому
буде дуже важко опиратися такій близькості до борделів.
Я не думав, що саме Вам, нашій лікарці, спаде на думку не послухатись мого наказу.
Ні, я шукала лікувальні трави.
У напрямку порту?
Хіба?
Те, що ми дісталися землі, така ж Ваша заслуга, як і моя.
І я не брешу, коли кажу, що перед Вами в боргу.
Та я не можу дозволити попередити чоловіка.
Я знаю, що Ви бачили в моєму журналі.
Я від цього не в захопленні,
але я зобов'язаний
повідомити про злочини Вашого чоловіка органам влади на Ямайці.
І використати мене, як приманку.
Я б порушив закон, якби вчинив інакше.
Можливо, навіть важливіше, що я порушив би присягу.
Прошу Вас,
чому б Вам просто не відвернутися?
Морська піхото,
проведіть лікарку на корабель.
Схоже, вона заблукала.
Я сподіваюся до світанку побачити берег.
А мені що до того?
Прохід між островами небезпечний протягом усього року,
та аж надто - узимку.
Мені потрібні всі сильні й навчені люди, якщо я хочу пройти між мілинами.
Тож я тепер сильний і навчений, ге?
А вона що тут робить?
Вона переконала мене, що Ви не будете бунтувати.
Еге ж.
Попросіть його дати Вам слово.
Він ніколи не порушує свого слова.
Ти що таке робиш, дівчино?
Просто...
дай йому слово й він тебе звільнить.
Хіба не бачиш, що він для тебе зробив?
Рейнс?
Ні...
Фергюс.
Фергюс зробив це для тебе.
Якщо ти в це віриш,
то не заслуговуєш звідси вийти.
Ви можете побалакати.
Але як я вже казав,
потрібні всі вільні руки.
За маркою.
Сім фатомів.
Тепер тримати рівно.
Маєте моє благословення.
Можете побратися на Ямайці.
У священника.
Ти маєш довести свою відданість їй...
як і мені. А потім...
Спершу треба дістатися Ямайки.
Дякую,
мон фіс.
Фрейзере!
За глибиною. Шість із половиною фатомів.
Іти!
Зараз!
Що?
Ко-Берн.
Ти стрибати.
Стрибати?
Я не можу серед ночі стрибнути в океан.
Я потону.
Ні-ні-ні. Не тонути. Не потонути.
Я знати вода.
Вода тебе носити.
Носити до Ко-Берну. До Ко-Берну.
Корабель недалеко. Іти зараз. Іти.
Пліт?
Вибачте.
Це божевілля. Я не можу.
Восьмий дзвін, удачу несе він.
Я чути речі.
Твого чоловіка повісити.
Тепер єдиний шанс. Прошу!
Візьми себе в руки, Джеку. У каюті тобі дадуть теплу вечерю.
Гроші.
Ти платити корабель.
Гаразд, добре.
Іти.
Господи-божечки.
Переклад: Олег Овсієнко