- Tidigare: - Jamie sitter i fängelse.
- Han är dömd till hängning. - Avbryt avrättningarna!
Du ska kapitulera innan du dör.
Har jag tur hittar jag Jamie innan larmet går.
- Låt henne gå och ta mig. Jag lovar. - Så jag måste lita på ditt ord?
- Jag kan inte lämna dig. - Gör som jag säger.
Jag lämnade sidodörren öppen till fängelset.
Jag vet hur vi kan rädda Jamie.
Det är ett mästerverk. Ska vi börja?
Released on www.DanishBits.org
Kunglig salut. Skyldra gevär!
Gud bevare kung George!
På axel gevär!
Du är skyldig mig en tjänst.
Snälla.
Tre hurrarop för kung George.
Ta det lugnt. Vi ska ta dig härifrån.
- Lever han? - Ja, men du får vänta.
I helvete heller. Ni klarade det.
Trumslagarna väsnades så mycket att de inte hörde oss förrän vi var inne.
- Vi måste skynda oss. - Herregud.
- Vad har Randall gjort med dig? - Han stinker.
Lavendelolja är smärtlindrande.
- Nån har tagit hand om honom. - Kanske.
Se efter om vi är förföljda. Varna oss om vi är det. Vi måste chansa.
Jamie.
Du är i trygghet nu. Jag lovar att jag ska hjälpa dig.
Släpp henne!
Vad är det med dig? Det är Claire.
- Rör mig inte. - Hon försöker hjälpa dig.
- Vad säger han? - Jag vet inte vad han mumlar om.
Vill ni dricka te också eller kan vi åka nu?
Det här är mrs Claire Fraser.
- Fader ger oss tillfälligt skydd. - Vi är mycket tacksamma.
- Vi talas vid sen. - Jag behöver...
Pojken berättade vad ni behöver. Det finns där inne.
- Nej! - Jamie.
Ingen fara. Det finns mer buljong.
Hans kropp kan ni säkert plåstra om, men de andra såren är det värre med.
Själsligt mår han inte bra.
Om jag inte tar hand om handen blir han invalidiserad.
Claire.
Kan ni lämna oss?
Broder Paul har rätt. Du behöver näring.
Rör mig inte.
Prata med mig. Vad gjorde Randall mot dig?
För mycket, men inte tillräckligt.
- Såg du henne lämna fängelset? - Ja.
Vi håller vårt ord. Drick.
Jag ska göra det mer bekvämt för dig.
Det gör ont.
Det är bra nu.
Det värsta är över.
Gode gud. Du är en vacker skapelse.
Det är som att kyssa ett lik.
Jag vet att du kan bättre.
Mina män kan hämta tillbaka Claire. Vi hade en överenskommelse.
- Att jag inte skulle göra motstånd. - Så det är din plan.
Du ska underkasta dig, som Kristus på korset.
Vi får se hur det blir med det.
Hur känns det? Är det skönt?
Spela inte oberörd.
Jag vill att det ska bli en skön upplevelse för oss båda.
Gör det du måste göra.
Sätt igång och få det överstökat.
"Det jag måste göra."
Tror du inte att jag kan kontrollera mörkret inom mig?
På ett eller annat sätt kommer du att reagera.
Skrik.
Lyssna på henne. Laudanum får dig att sova genom den här svåra tiden.
- Whiskey duger gott. - Jag ska korrigera nio ben i handen.
Randall fick mig att krypa.
Han fick mig att böna och be.
Innan han var färdig fick han mig att önska att jag var död.
Men du är inte död och du ska inte leva livet som invalidiserad.
- Låt mig göra mitt jobb. - Gör vad du vill.
- Det spelar ingen roll för mig. - Jamie.
- Jag behöver vatten och rent tyg. - Jag ska ha allt redo.
- Tråd? - Jag har ren tråd.
Skrik.
Under kriget hade jag behandlat män som var i sämre skick.
Deras skador var så hemska att det inte går att föreställa sig.
Men ingen av dem var min make. Det var ett långt, påfrestande jobb.
Fingrar som bara hade en fraktur var lätta att åtgärda.
Andra var det inte.
Långfingret krävde mycket kraft för att få tillbaka på rätt plats.
Jamie hade sagt: "Jag klarar min egen smärta, men inte din."
"Det kräver mer styrka än jag har."
Han hade rätt. Det krävdes styrka.
Jag hoppades att vi hade tillräckligt.
Jag tänkte inte på något annat än det jag höll på med.
Jag oroade mig för infektioner, men annars skulle fingrarna läka.
Han skulle nog få ett stelt ringfinger-
- men de andra skulle tids nog fungera normalt.
Jag sitter hos honom i natt. Ni behöver er styrka. Kom.
Jag hämtar er om han vaknar eller behöver er.
Förlåt, jag ville inte störa era böner.
Jag bad inte. Jag satt här ensam och försökte samla tankarna.
Var ni verkligen ensam?
Slå er ner.
Vill ni bikta er?
Jag vet inte om det låter begripligt.
Kanske inte, men jag kan försäkra er att Han förstår.
Jag heter Claire Beauchamp Randall Fraser.
På grund av min själviskhet-
- har jag orsakat mycket lidande för båda mina makar.
Fortsätt.
För åtta månader sen var jag på semester med min make i Inverness.
Det var Herrens år 1945.
Jag berättade allt.
Jag stod vid stenarna och reste tillbaka 200 år i tiden.
Han överföll mig... Jag räddades av en högländare.
Jag var redan gift.
Jag hittade mig själv igen.
Den enda lösningen var att ge mig av.
Jamie räddade mig igen.
Kapten Randall har gjort hemska saker mot honom.
Det är mitt fel.
Fantastiskt. Extraordinärt. Det kan vara ett mirakel.
Mirakel?
Den kanoniska rätten är nog inte upprättad efter min situation.
Sant, men vår Herre ser sanningen i allt.
Han känner till er sanning också.
Vad än era synder må vara kommer ni att bli förlåten.
- Hur mår vår patient idag? - Envis. Han vägrar att äta.
Du behöver näring.
Han har feber. Jag var rädd för det.
Det ser bättre ut.
När det har läkt kan vi påbörja massage och träning-
-och försöka få ordning på ringfingret.
Vi måste få ner febern. Ta hit en hink med iskallt vatten.
- Bäcken är kall på morgonen. - Det duger.
- Jag behöver rena tygbitar. - Jag ska ordna det.
Man kan inte rädda en man som inte vill bli räddad.
Att hålla sig nykter får inte Jamie att bli frisk fortare.
Det är inte såren jag oroar mig för. Han äter inte.
Samma sak hände min farbror. Ett träd föll och han förlorade hela armen.
- Han vägrade äta. - Vad hände med honom?
Han svalt ihjäl.
Jag jämför inte Jamie...
Är jag nära?
Har du nått din gräns än?
Vad ska jag göra med dig?
Claire.
Vad är hennes makt som gör att hon till och nu har övertaget?
Vad är hennes hemlighet? Berätta.
Hon är borta.
Claire finns inte längre.
Är du min?
Du...
Det finns bara du.
Visa att du är min.
Visa mig.
Gör det.
- Jag såg två patruller. - Såg de dig?
- Nej, de var på väg åt söder och öst. - Tur för oss.
De kommer snart norrut. I ett kloster krigar man inte.
Vi måste göra upp planer. Jamie blir inte frisk här.
- Vart ska vi? - Skottland är inte tryggt.
Varken på Leoch eller Lallybroch. Vi måste lämna landet.
MacKenzie känner folk i Paris som kan ge er logi.
Jamie och jag har en kusin i Frankrike.
Han är köpman och kan inte slåss. Ni behöver någon som försvarar er.
Har inte du släkt i Frankrike?
Du var på väg dit när vi träffades. De kanske kan erbjuda bostad.
Det var min avlidne makes släktingar.
De skulle förmodligen inte ta emot mig.
Ta inte illa upp, men Jamie vill nog vara med Fraser-klanen.
- Erbjudandet kvarstår. - MacKenzie tar alltid emot er.
Det vet jag. Tack.
Jag måste hitta ett skepp.
Jamie.
Murtagh ska hitta ett skepp som tar er till Frankrike.
Där kan du glömma det här.
Du måste återfå styrkan.
Du måste äta för fru Claires skull om du inte vill för din egen.
Hon älskar dig oerhört mycket och du gör henne sjuk av oro.
Säg vad jag kan göra för att hjälpa dig, Jamie.
Din dolk. Ge mig den.
- Vad ska du med den till? - Avsluta det här eländet.
- Det menar du inte. - Det är inget att diskutera.
- Ge mig den. - Nej.
- Ge mig den. - Aldrig.
Jag skulle söka upp dig. Vi har plats på skeppet Cristabel.
Det är dyrt och kostar 50 guldmynt, men det är säkert.
Willie sa att Jamie hade sagt åt honom att döda honom.
Visste du om det?
Jag ville berätta det, men han fick mig att lova att hålla tyst.
Jag har bett för att du kunde banka vett i hans skalle.
Varför vill han så gärna dö?
Han har blivit torterad.
Våldtagen.
- Räcker inte det? - Nej.
Han har fått sin beskärda del av bestraffningar-
- men jag tror att det ligger mer bakom än vi vet om.
Jag är ledsen, Claire. Det är jag verkligen.
Jag skulle aldrig göra något för att skada honom om inte...
Vadå?
Jag tänker inte se Jamie ruttna bort.
Han ska inte dö som ett djur i skogen som har fastnat i en fälla.
Om han är bortom all räddning...
Så där, ja. Mår du bättre?
Du föll ihop som en säck potatis. Du skrämde skiten ur mig.
Förlåt, broder.
Vad ska jag göra med Jamie?
Såren läker fint-
-men hans själ är besatt av mörker.
Jag tror att lidandet blir så stort att han avslutar det hela-
-om han inte förs tillbaka till ljuset.
Jag vill inte säga emot, men jag känner Jamie.
Ljus eller inte, man kan inte leda honom dit han inte vill gå.
- Är han dödsdömd? - Det enda sättet att rädda Jamie...
är att någon kliver in i mörkret med honom.
- Andas in. - Nej.
- Lavendelolja.
- Det luktar bekant, inte sant? - Låt mig vara.
Jag har varit för vek mot dig.
- Det fungerar inte på dig. - Varför gör du så här?
För att få reda på vad som hände mellan dig och Randall.
- Vad är det du inte berättar? - Du vet allt.
- Vad mer? - Det finns inget mer.
Varför kan du inte titta på mig? Titta på mig.
Nej!
- Jag vill inte skada dig. - Det är för sent för det.
Min man vill inte berätta varför han vill dö. Vill du att jag ska hata dig?
- Vill du att jag ska hata dig? - Nej!
Han brännmärkte dig.
- Det han gjorde betyder inte... - Du har fel.
Han brännmärkte mig inte.
Jag gjorde det själv.
- Vi kan ta bort det. - Du förstår inte.
Claire. Det var inte...
Randall använde inte bara våld för att få som han ville.
Det var inte...
Fortsätt. Säg det.
Han älskade med mig.
Och jag...
Vad?
Andas in.
Det är lavendelolja.
Det är Claires händer.
Tänk på Claire.
Tänk på din hustru.
Vänta på mig.
Claire är här.
Säg mitt namn, Jamie.
Säg mitt namn.
Claire.
Jag förstår.
Hur ska hon någonsin kunna förlåta dig?
Jag kunde inte hjälpa det.
Det kändes skönt-
-att inte känna smärta.
Var du rädd för att jag inte skulle förlåta dig?
Det finns inget att förlåta.
Jamie, det är ingen fara.
Förstår du inte?
Jag kan inte längre vara din make.
- Jag har inget att erbjuda. - Du gjorde det för att överleva.
Han krossade mig, Claire.
Vi visste om det båda två.
Du tillhör bara mig och jag tillhör dig. Inget kan någonsin förändra det.
Det är bara tomma ord, Claire.
Jag längtar efter din beröring-
- men när du rör vid mig vill jag dö av skam.
Du är min man, James Fraser. Hur vågar du ge upp nu?
Du lovade att göra allt för att beskydda mig.
Randall tog din kropp-
- men han ska ta mig sjutton inte ta din själ också.
Du är min. Vi är ämnade för varandra.
Det är enda förklaringen till allt det här.
Det är enda sättet jag kan förstå vad som har hänt de senaste månaderna.
Allt har varit för dig och mig.
Men om du tar ifrån mig det enda som känns vettigt...
då dör jag med dig, här på en gång.
Hur kan du vilja ha mig i det här skicket?
Jag vill ha dig hur du än är.
Alltid.
- Laudanum, tack. - Nej.
Jag vill vara vaken när ni skär bort honom från mig. Sätt igång.
Jag kommer att sakna dig. Jag hittar aldrig en lika bra helare.
Tack, Willie.
Du är en sann vän. Alla är säkert inte lika ledsna att se oss åka.
Ta det inte personligt, men att beskydda er är ett heltidsarbete.
- Det är sant. - Det är dags att åka.
Fru Claire.
Får jag ge dig en avskedskyss?
Nej, det får du inte.
Det är för slutgiltigt. Kyss mig och säg au revoir .
- Förlåt. - Allvarligt talat.
Förlåt. Jag tappade omdömet.
- Adjö, Claire. Gud välsigne dig. - Det var chevalereskt.
Så tar man farväl av en dam.
Dra åt helvete.
Om ni träffar på vår rättmätige kung-
-ska ni hälsa från Angus Mohr.
Kung Jakob är i Italien, dumskalle. Inte i Frankrike.
- Jag menade om de åker till Italien. - I helvete heller.
Jag trodde att det var jag som skulle spy.
Du är grön som rutten fisk.
Fisk är det sista jag vill tänka på just nu.
Ska jag hämta en hink?
Trevligt att du har fått tillbaka din humor.
Jag försöker.
Det blir bra, eller hur? Det kommer väl att bli bra?
Det ska jag se till.
Vi är på väg mot en okänd framtid och jag...
Jag förstår vad du menar. Vad ska vi göra i Frankrike?
Det blir inte för evigt, Claire.
En dag ska vi återvända till Skottland. Det lovar jag.
Du vet vad som kommer att hända i Skottland.
Upproret och Culloden.
Det blir slutet för kulturen i högländerna.
Vi kan inte göra mer än att spela våra roller.
Vi kanske kan förhindra att det sker.
Vi kanske kan stoppa upproret och Culloden.
Förändra framtiden? Vi två? Det är galenskap.
Vi måste försöka.
Upproret börjar med prins Charles.
Han befinner sig i Frankrike. Vi kan göra vad vi vill-
-så länge vi är tillsammans.
Det tåls att tänka på.
Det är en annan sak också.
Förutom att förändra framtiden? Jag vet inte om jag är redo att höra.
Jag har funderat på hur jag ska berätta det.
Murtagh sa att när vi väl är på väg är du för sjösjuk för att kunna prata.
Jag är gravid.
- Du sa att du inte kunde... - Jag hade tydligen fel.
Är du glad?
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det igen, men...
Ja!
Jag är väldigt glad, Sassenach.
Ripped and synced by DBRETAiL