- Dette har hendt... - Jeg må se til hånden hans.
- De må settes i karantene. - Du kan ikke gjøre mer her.
Greven glemmer ikke det som har hendt.
Hertugen av Sandringham liker å prate. Det er et veldig uvanlig dokument.
Vi kan infiltrere jakobittene og finne en måte å stoppe deres planer på.
Din fetter i Paris kan gå god for oss.
Hva slags er det som brenner i deg? Unnskyld at jeg tvilte på deg.
Driv vinhandelen i mitt fravær. Til gjengjeld får du bo i mitt hus i Paris.
Får jeg ikke vite sannheten bak alle disse løgnene?
Jeg lover å fortelle alt når tiden er inne.
Released on www.DanishBits.org
Ikke slutt.
En til? Hadde du et mareritt igjen? Han er borte, Jamie.
Han lever... i hodet mitt.
Jeg får ham ikke ut.
Du vil klare det med tiden, det lover jeg.
Jeg kan nok ikke sove mer i natt.
Jeg går gjennom ukens bokføring.
Black Jack Randall er død.
Jeg vet det.
Vi ses i morgen tidlig, sassenach.
Jeg så at Madame har brettet klærne sine igjen.
Ja, Suzette.
Hvorfor insisterer Madame på å re opp og brette sine egne klær?
Gammel vane, antar jeg. Jeg er ikke hva til tjenere rundt meg hele tiden.
Men en framstående kvinne som frue, dessuten havende, det går ikke.
Jeg skal forsøke å bli mer slurvete når det gjelder personlige vaner.
Det ville virkelig gjøre meg lykkelig, Madame.
Jeg blir borte et par timer. Det gir deg tid til å re opp sengen min.
Du er alt for vennlig, madame.
God morgen, madame. Vognen din venter.
Så klart den gjør det.
Å drive et finere hus i Paris viste seg å være vanskeligere enn jeg trodde.
Heldigvis hadde Jared omsorgsfullt valgt ut tjenere.
Vi kunne stole på dem.
Selv etter flere uker var Paris et fascinerende sted.
Jeg betraktet de pittoreske gatene og hadde vanskelig for å tro-
- at den franske revolusjonen snart skulle farge gatene røde av blod.
Sist jeg var her, var under feiringen av andre verdenskrigens slutt.
Jeg ville gå opp i Eiffeltårnet, -
- men nazistene hadde stengt det under okkupasjonen.
Og nå var jeg her hundre år før det engang eksisterte.
Jeg er straks tilbake.
Madame.
- Herr Raymond? - Mester Raymond.
Hvordan kan jeg være disse vakre øyne til tjeneste, Madame?
- Du er engelsk, ikke sant? - Min fransk avslører meg.
Da skal jeg lette det for deg.
Sennep... timian i valnøttolje, men...
Hva i all verden bruker du for å få den ekle lukten?
Nesen din er visst ikke bare dekorativ.
Når det gjelder lukten... Faktum er at det er blod.
Men ikke krokodilleblod?
Så mye kynisme i en så ung.
Nei, det er faktisk griseblod, damen.
Griser er så mye lettere å få tak i.
Heldigvis er herskapene fra hoffet mye mer godtroende og dumme enn deg.
Jeg lurer på om du selger kattmynte?
- Noen som har vanske med å sove? - Min mann.
Er problemet mye mat og drikke, eller kanskje nervøs legning?
- Mareritt. - Jeg forstår.
Da vil jeg foreslå... - Vær så snill, Delphine.
Da skulle jeg foreslå legevendelrot.
I kombinasjon med en anelse humle.
Du vet mye om urter. Er du profesjonell?
Kommer an på hva du mener med det. Jeg er healer.
Healer?
Jeg forstår.
Størrelsen og utseendet ser ut til å stemme.
- Du heter vel ikke Claire Fraser? - Det stemmer.
- Er du tankeleser også? - Nei, men jeg husker navn.
Dessuten hørte jeg om din noe dramatiske ankomst i landet vårt.
Greven fortalte hvordan du brente ned hans koppebefengte skip Patagonia.
Er du venn av grev St. Germain?
Tvert imot, man kan kalle oss rivaler.
Et mer hyggelig ord for fiender. Og siden han også er din fiende...
- må du være min venn. - Takk, det kan jeg trenge.
Ta imot blandingen som en gave til deg og mannen din.
Be ham helle det i en kopp te før sengetid.
Jeg garanterer at han holder deg våken hele natten med sin snorking.
Du er død, gutt.
Den venstre hånden din er fremdeles svak som en katteunges.
Det fins ingen styrke i stive fingre.
- Fornøyd med det nye sverdet? - Det er lettere enn jeg er vant til.
Jeg foretrekker likevel et skotsk sverd.
For vide bevegelser, du blottlegger deg.
Kjemp imot.
Kom igjen, kjemp imot.
Nå holder det!
Har dere aldri sett to menn utøve sverdets kunst?
Stikk av! Alle sammen!
Ellers skjærer jeg ballene av dere.
Duellering er forbudt i Frankrike. De tror nok at vi dreper hverandre.
Enda en fatal feil med dette bedrøvelige landet.
Se på meg. Jeg er helt utslitt etter en knapp time.
Det er luften. Rumper og armhuler! For mye folk.
Skottland dufter vel ikke akkurat som en kvinnes budoar?
Men det er duften av dyr. Her stinker det av nattpotter.
Savner du ikke duften av fersk skotsk leire?
Det smerter å innrømme, men jeg savner isterbuken og tjukkskallen.
Mener du Rupert og Angus?
Isterbuken.
Rupert kaller det muskler.
Men lille Angus har faktisk et uvanlig stort hode.
De savner sikkert ditt solfylte humør også.
- Vi blir ikke her for alltid. - Nei, men det kommer til å føles sånn.
Vi kom hit for å forhindre et opprør.
I stedet har vi blitt vinhandlere. Vin skal drikkes, ikke selges.
- Hva skal jeg gjøre? - Vil du drepe slangen, så kutt av hodet.
Og det er Charles Stuart. Drep prinsen, så kveler du opprøret.
- Jeg er ingen morder. - Nei.
Men det fins sikkert mange som vil ha tittelen for en håndfull mynter.
- Vi vet ikke engang om han er i Paris. - Jeg finner ham.
Og så? Charles død betyr at vi må ta fatt med faren hans.
Foreslår du at vi dreper James også?
Er hjemlengselen din verd mordet på prinsen og kongen?
Sønnens død kan gjøre James enda mer bestemt på å overta Englands trone.
Jeg prater handling, og du gir meg logikk.
Ja. Hvis det er handling du vil ha...
- Hvordan er det med hånden? - Den leger.
Dette kom til deg i dag. Det er fra Jared.
- Endelig. - Jeg håper det er gode nyheter.
Bravo.
- Er møtet med jakobittene ordnet? - Bedre enn det.
"Prins Charles Stuart vil snakke med Broch Tuarach, James Fraser"-
- "om den politiske situasjonen blant Skottlands klaner."
Jared foreslår at du treffer Charles hos Madame Elise. Hvem er det?
Det er et bordell.
Deres majestet, hvis Du tillater meg å snakke.
Jeg vil gjerne diskutere grunnen til møtet her i kveld.
Jeg skulle akkurat foreslå det samme.
Mine adelsmenn og ærede herrer, som underholdning i kveld-
-og ren opplysning presenterer jeg...
deres maker.
Se på deres ansikter - vettskremt.
Vær så god, mine damer.
Uskikkelig!
For pokker, sånt sinne!
For en frustrasjon!
Og hvordan har det seg? Fordi dere herrer er her...
og deres koner føler seg ensomme og ulykkelige.
Det de trenger er...
dildoer!
Derfor beundrer jeg franskmennene. De er så herlig vulgære.
De lar aldri deres fine maner stå i veien for tarvelige innskytelser.
Deres gleder er virkelig unike.
Ta dem som gaver fra deres menn som dere aldri trenger å savne igjen.
Trenger jeg si mer enn at disse gjenstander-
- fins å kjøpe eller leie i dette etablissementet?
Mine herrer, jeg takker dere.
Brave, brave, bravissime! Veldig fyndig.
Tro meg, hvis jeg hadde en kone, ville jeg kjøpt alle tre...
for variasjon.
Franskmennene er sodomitter som ikke kan tilfredsstille kvinnene sine.
Unnskyld, men jeg ba ikke om din mening eller ditt selskap her i kveld.
Jeg følger ham overalt.
Min venn Jared Fraser påstår at du er en ærbar mann.
Og du sier alltid det du mener.
Tro meg, jeg håper at det er sant.
Jeg ønsker ikke få enda en spyttslikker i min bekjentskapskrets.
Det har jeg nok av.
Si meg, hvordan er situasjonen i Skottland?
Er klanene deres klare til å bevæpne seg?
Er de klare til å reise seg mot forræderen som sitter på fars trone?
Spør du om klanene?
Sannheten er at klanene ikke engang er kan bli enige om himmelens farge.
Langt mindre er de klare til å glemme gammel krangel og krige mot britene.
Nei, Deres majestet.
De er ikke klar til å høre sekkepipa og kommer til ikke være det på mange år.
Det er mulig.
Hvis det er sannheten, har jeg ikke hørt den før.
Det er nederlagsprat fra en som påstår han er jakobitt.
Jeg forsikrer Deres majestet at jeg hater engelskmennene.
Jeg bærer arrene etter 200 piskeslag som en påminnelse hver dag.
Du ba om sannheten og den har jeg gitt deg.
Vil du heller at jeg visker vakre ord i øret ditt?
Ord som leder deg og hele Skottland til undergangen?
Gud krever at en katolsk konge sitter på Englands trone.
- Min far er den kongen! - Det er også mitt ønske.
Godt å høre.
Men å ønske har gang på gang vist seg å være nytteløst-
- mot den britiske hærens musketter. Akkurat som opprøret i -15.
Jeg vil ikke gjenta Lord Mars feil.
Han tvilte når seieren var innen rekkevidde.
En leder må framfor alt vise besluttsomhet.
Får jeg spørre om Deres kongelige høyhet har vært i Skottland?
Dessverre har jeg ikke hatt den gleden.
Jeg tilbrakte oppveksten i Italia dit far måtte søke eksil.
Vet da dette, Skottland er et vakkert land.
Med daler, innsjøer og fjell.
Vi er et enkelt folk uten større kjærlighet til utenforstående.
Vi kommer til å kjempe. Vi har ofte kjempet mot hverandre.
Du ber oss å gyte vårt blodet for en mer sympatisk tåpe på tronen.
Er det grunn nok for en husmann å bytte ut sin ljå mot et sverd?
Forlate sitt hjem, sin avling, og ruse rett inn i kanonstriden.
Du har nå fått høre sannheten fra to lojale skotter.
Hva da med Guds sannhet?
For bare Hans sannhet betyr noe.
Jeg sier dere begge-
- at det er Guds vilje at jeg, Charles Stuart, skal forene klanene.
Det er Guds vilje at jeg er det ledende lyset-
- for jeg er rettmessig Guds utstrakte hånd.
Vår sak skal lykkes, men til det trengs penger.
For det må vi ha finansminister Joseph Duverneys tillit.
Jeg ferdes i landet uoffisielt og tas ikke imot av hoffet.
Men du, lord Broch Tuarach...
du kan gå i mitt sted.
Jeg, Deres majestet?
Jeg ser at du har en sann patriots hjerte.
Du er klar å møte min vrede for å beskytte dine landsmenn.
Ingen bedre enn du kan hjelpe meg i denne nødens stund.
Gå til kong Ludvigs hoff og vær min talsmann.
For din prins, den rettmessige kongen-
-og vår allmektige Gud.
Det skal jeg.
Deres Majestet.
Og nå trenger jeg en kvinne... eller to.
Sannelig, er hun ikke en ekte skjønnhet?
Che bella donna.
Det er ikke for sent å skjære halsen av ham.
Jeg er stolt av deg, Jamie.
Du snakket fra hjertet og klarte likevel å vinne prinsens tillit.
Han er en gærning og en farlig sådan. Vi må stoppe ham.
Jeg nekter å legge Skottlands skjebne i hans hender.
Det var bare ett møte. Charles er ikke klar til å seile mot Skottland.
- Du rekker å overbevise ham. - Det er dessverre nytteløst.
Han hører verken på meg eller noen annen. Han hører bare på Gud.
Han har rett om en ting. Kriger koster penger.
Uten finansiering, er Charles hjelpeløs.
Vi må sørge for at hans krigskassen forblir tom.
La oss håper at finansministeren ser det som en dårlig investering.
Om et skotsk opprør kan planlegges på et fransk bordell, -
- kan det kanskje også stoppes ved det franske hoffet.
Neste trinn var å få en invitasjon til Versailles.
Louise de la Tour markis de Rohan hadde rukket å bli en nær venn.
Hun var varm og omtenksom tross at hun-
- som andre med hennes status virket overfladisk og forfengelig.
Din barbariske tyrker. Hvorfor er du ikke mer forsiktig?
Ubehaget ditt gjør meg fortvilt, Madame.
Men kjenn hvordan mykt det blir.
Ja, som en babyrumpe.
Og det verste gjenstår.
Stakkars liten. Synd at hun må sitte i bur.
Collette er en søt liten rakker, men hun har en tendens til å bite.
En manns bitt er attråverdig, men ikke en apes.
Mary! Mary!
Din redde lille jente. Slutt å gjemme deg og hilse på min venn.
En irriterende liten jente. Jeg lovte onkelen hennes å vise henne Paris.
For et bry.
Slutt å holde om deg som om du var en slave på en slavemarked.
- Jeg er så godt som naken. - Uvitende lille jente.
- Må jeg ta av meg kåpen og vise? - Helst ikke.
Så ro deg ned. Vi respekterer din uskyld.
Mary, la meg presentere en engelsk kvinne.
Lady Broch Tuarach, Claire Fraser.
Mary Hawkins, Madame.
Mary Hawkins? Jeg er sikker på at jeg har hørt navnet før.
Vi har ikke møtt hverandre.
Jeg kommer nok på det.
Hva fører deg til Paris, Mary?
Onkel Silas Hawkins er her i forretninger.
Mary skal ekte grev Marigny, en rik enkemann.
Hvordan en jente som snart skal gifte seg, ikke kan smile forstår jeg ikke.
Grev Marigny? Er han den eldre herren med alle...
Vortene? Ja, det er ham.
Jeg forstår. Er det din onkel som har arrangert ekteskapet?
Et veldig vellykket forbund, tross aldersforskjellen.
Da var beina ferdige. Er Madame klar for mer tortur?
- Et øyeblikk, ditt monster. - Jeg skal nok kle på meg.
Absolutt ikke! Beina hennes er mer hårete enn Collettes.
Ingen franskmann lar seg gå i seng med en ape.
- Du sier de ekleste ting. - Smil. Du har en ny venn.
Claire, du sier at du vil til hoffet.
Du skal gjøre meg og Mary selskap til Versailles.
Takk, Louise. Kanskje jeg kan ta med mannen min.
Hvis du må.
Du har det mer moro uten ham.
Jeg avtaler med Madame Tabanou.
Hun syr deg en kjole passende en dronning.
For noen skeptiske ansikter. Har ingen fortalt dere det?
I Paris er et hårløst venusberg obligatorisk.
Menn finner det helt uimotståelig.
Det er så varmt og deilig når det strykes på...
og så smertefullt når det rykkes av.
Sånt er livet.
Claire! Hva har du utsatt deg for?
Skjødet ditt er bart.
Det er jeg klar over. Jeg var der da det skjedde.
Jeg har til og med gjort beina.
Det er ille nok, men å kvitte deg med en sånn deilig skog...
Jeg tenkte at du ville bli nysgjerrig, noe annerledes.
Ja, visst er det annerledes.
Men hvordan ser det ut?
Du kan vel se selv?
- Noen tanker? - Mer komplisert enn det ser ut.
Veldig mykt.
- Liker du det? - Du er en djerv kvinne, sassenach.
Jeg antar at det gjør meg til en heldig mann.
Det gjør ingenting. Det gjør ingenting.
Nå sover vi i stedet.
Ja.
TO UKER SENERE
Sivilisert. Veldig sivilisert.
Du er nok den eneste med skjegg.
Skal jeg barbere meg for en gjeng franske snobber?
Du kunne i det minste ha vasket knærne, ditt svin.
Det gjorde jeg.
Vi er visst alle klare til å dra.
Prøv å ikke fornærme altfor mange i kveld, Murtagh.
Er du... gal, kvinne?
- Man ser helt ned til ribbeina. - Slett ikke.
Jøss, jeg ser helt ned til navlen. Du skal vel ikke gå ut sånn?
Absolutt. Jeg var med og designet kjolen.
Himmel, sassenach. Først skjødet ditt, nå dette.
- Jeg venter i vognen. - Nei, det gjør du ikke!
Jeg antar at det får duge.
- Du kunne dekket deg litt til. - Det har jeg alt tenkt på.
Du trenger en større vifte.
Jeg kjenner alle adelige familier godt.
Deres ættelinjer og lojalitet. Er det noen du vil treffe...
Monsieur Duverney er visst en interessant herre.
En utrolig ufølsom mann.
Men om han er her i kveld, skal jeg finne ham.
Min lille villmann! Det er jo deg!
Annalise!
Claire, får jeg presentere en gammel venn:
Annalise de Marrilac.
Annalise, dette er min kone.
Hyggelig.
La meg gratulere deg med en sånn sterk og lidenskapelig ektemann.
Ja, jeg er virkelig heldig.
Si meg, slåss han i mange dueller for å vinne hjertet ditt?
Han vant hjertet mitt uten å måtte trekke sverdet sitt.
Så synd, da jeg kjente ham var hans beste venn sverdet.
Sier du det?
Det var bare en duell, en veldig liten og ubetydelig duell.
Som jeg husker det ga jeg bare motstanderen en skramme.
Det morsomme er... Det er virkelig morsomt.
- Annalise giftet seg med ham. - Å, så romantisk!
Han er død. Kopper.
Vil du treffe kongen? Han gjør snart sin storslagne entré.
Jeg er god venn med ministeren hans og det er en ypperlig anledning.
Det hadde vært en stor ære.
Har du noe imot at jeg låner mannen din et øyeblikk?
Slapp av, jeg kan bare ta ham til kongens soveromsdør.
Å kle en konge er en mannlig affære.
Det vil jeg ikke at han skal gå glipp av.
Murtagh? Gjør du dem selskap?
- Hva skal vi gjøre? - Bevitne kongens påkledning.
Det vil jeg ikke gå glipp av.
Følgelig har visse tatt seg for å ignorere kirkens lære.
De hengir seg i stedet til kjetterske skikker.
Så får kirken sørge for at folk holder seg på den rettskafne vei...
og lar kongen i fred.
Bare i Frankrike må kongen ha publikum for å drite.
Er dere blinde? Ser du ikke at jeg lider?
Er man æren får man æren å tørke den kongelige ræva.
Kanskje om kongen bare kunne slappe av?
Eller konsentrere seg og vise at kongen bestemmer over tarmene.
Har ikke kongen prøvd hvert eneste forslag?
Ingenting virker.
En forbannelse hviler over meg.
Jeg er lord Broch Tuarach fra Skottland.
- Vennligst presenter meg. - Unnskyld?
Seigneur Broch Tuarach. Gjør det om du vil få slutt på kongens lidelse.
Deres majestet, la meg presentere...
Brack Terack fra Skottland.
James Fraser.
Om jeg får foreslå Deres Majestet å bare spise grøt.
Hver morgen.
Gryt?
Si meg, hva er det for gryt han prater om?
Jeg tror at herren mener grøt, Deres Majestet.
- Grøt, sier du? - Ja, det er det vi spiser i Skottland.
Sier du det?
Dessverre har kongen aldri fått smak for allmuens mat.
Det kanskje er en ypperlig anledning nå.
Ser du herren der borte? Monsieur Toutine.
- Mer kjent som Fleskepølsa. - Får jeg spørre hvorfor?
Det har vist seg at han er ute av stand til å beholde juvelene i buksene sine-
-når en vakker dame fins i nærheten.
Den siste er Augustine.
Madame Fraser, hva kaller engelske damer de mannlige private delene?
Jeg har hørt at de kaller den "Peter".
- Men visse foretrekker ordet "pikk". - Pikk?
Er det det beste de kan komme på? For et upassende uttrykk.
Men hva kan man forvente av engelskmennene?
De har et sånt umusikalsk språk.
- Ikke ta det ille opp, kjære deg. - Nei da.
Den uskikkelige lille jenta. Hun har funnet en elsker før bryllupet.
Neppe.
Unnskyld, mine damer. Jeg må trekke litt frisk luft.
- Endelig, monsieur Duverney! - Himmel, du hørtes ut som min kone.
Min engelske venninne lady Broch Tuarach med den røde kjolen-
-ser virkelig fram til å treffe deg.
- Den røde kjolen? - Veldig spent.
En venn av deg kan ikke være annet enn fascinerende.
- Hvor er hun? - Hun skulle trekke litt frisk luft.
Jeg skal presentere dere for hverandre.
Det er ikke nødvendig, Madame.
Jeg klarer det selv.
Lady Broch Tuarach, dine drømmer har gått i oppfyllelse.
- Unnskyld? - Du vil visst treffe Joseph Duverney.
Siden bare jeg lystrer det navnet, så er det meg-
-du ønsker treffe.
- For en ære. Min mann... - Nei, nei, nei, ikke prat om maker.
La meg i stedet dyrke dine... føtter.
- Monsieur, jeg tror... - Gode Gud!
At du tar feil.
Du trenger ikke spille kokett.
La oss utnytte denne korte stund og nå ekstase i hverandres armer.
Kom til meg, min lille mus. La meg høre deg pipe.
Nei, Jamie!
- Det var finansministeren. - Monsieur Duverney?
Den samme. Jeg prøvde å si det, men alt gikk så fort.
Paris. Jeg visste at kjolen ville føre sorg med seg.
Ta imot min inderlige unnskyldning for min avskyelige oppførsel.
- Jeg godtar med glede unnskyldningen. - Jeg også.
Jeg takker dere ydmykt både to. Det ble visst for mye champagne.
Hvis min kone hadde oppdaget meg i å oppvarte nok en kvinne...
Ja, min elskede har et ildfullt temperament.
- Hun trenger aldri å få vite det. - Gud velsigne dere, begge to.
Jeg kan kanskje gjengjelde vennligheten?
- Vennskapet din holder vel. - Det har dere!
Si meg, liker du å spille sjakk?
- Han er en riktig mester. - Nei!
- Men jeg har spilt et antall brett. - Herlig. Da tar vi et spill.
Kongen!
Kjære Duverney, din kone setter pris på at du har valgt å følge hans påbud-
- og la Frankrikes adel bli kjent med badingens nytelse.
Men vil du være så god at i framtiden utføre deres vask privat?
Som Deres Majestet ønsker.
Gryt.
På min ære, kongen vil ikke angre.
Den fuskende feigingen!
Din Judas!
- Du skal betale for ditt forræderi. - Murtagh!
Dra aldri sverdet i kongens nærvær.
Det betyr døden.
Det blir andre anledninger.
Hvis det er en unnskyldning, noe jeg håper, godtar jeg den velvillig.
Jamie, min kjære gutt. Godt å se deg i så god vigør.
Fru Fraser, for en gledelig gjenforening!
- Ønsker jeg kunne si i like måte. - Det skjærer meg i hjertet.
Jeg fortjener det vel. Jeg forsikrer at jeg hadde tenkt å overlate anmodningen-
- til Høyesterett, men det var den forbaskede Randall.
Bøllen insisterte på at jeg ga den til ham.
Jeg hadde ikke noe valg. Kan dere noensinne tilgi meg?
- Det som er gjort er gjort. - Så sant.
Det tilhører fortiden. Hva gjør dere her i Frankrike?
Jamie har fått ansettelse hos sin fetter Jared.
Vinhandler? For et lykkelig sammentreff.
Jeg drar tilbake til England i morgen, men vender snart tilbake.
Og når jeg gjør det, vil jeg gjerne prøve portvinen Belle Rouge-
- som jeg hørt at han lagrer. Jeg må få en kasse.
- Hvor mye? - Jeg betaler 20 % over prisforlangende.
- Solgt. - På krita, antar jeg?
Jamie og Murtagh kan ta en drink med vår nye venn, finansministeren.
Jeg ser at du alt dyrker nye bekjentskaper med viktige folk.
Så passende for din karakter.
Jamie må savne Skottland, men det er vel ikke trygt for noen av dere der?
Ja, og nå befinner vi oss her.
På samme side, intet mindre.
Alle støtter vi jakobittenes sak.
Du er selvsagt engelsk aristokrat, -
-noe som gjør deg til landsforræder.
Tiden har visst ikke klart stoppe din skarpe tunge, Madame.
Fyrverkeriet begynner snart, Deres nåde.
Hvis du må hoste, kan du vel finne en tjener?
- Var det litt vel hardt? - Bare litt.
- Er alt i orden, sir? - Unnskyld, Madame. Det er kronisk.
Litt hyllebærsalve burde lindre halsen.
- Pratet ikke du med Mary Hawkins? - Kjenner du henne?
- Nydelig jente. - Ja.
Hvordan oppfører jeg meg egentlig? Fru Claire Fraser.
Får jeg presentere min nye sekretær, Alexander Randall?
Navnet er ikke et sammentreff.
Alex er yngre bror av kaptein Jonathan Randall, Esquire.
Fru Fraser og din bror er svært godt kjent.
Da må jeg fortelle Jonathan at jeg har møtt dere.
Fortelle?
Jeg forstår ikke.
Er ikke broren din... død?
Det håper jeg virkelig ikke. Jeg fikk brev fra Skottland i morges.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Jeg har det bra, takk.
Jeg må ha hørt et falsk rykte om Jonathans frafall.
Jonathan ble skadet i tjeneste, dessuten ganske alvorlig.
Men min bror er sterkere fysisk enn jeg.
Så herlig!
Må de være så bråkende? Hent hit vognen min.
Jeg hørte knapt fyrverkeriet.
Hva ville skje når Jamie fikk vite at Black Jack Randall var ved liv?
Ville hevn forhindre vårt forsett om å hindre opprøret?
Burde jeg engang fortelle ham det?
Selv om jeg holdt sannheten skjult, ville han med tiden få høre den.
Hva skjer da?
---===DBRETAiL===---