Tidigare...
- Hon förhäxade Jamie. - Hon försökte förföra min make!
Sire, den här kvinnan är en lögnerska och en häxa!
Men La Dame Blanche är en vit häxa och jag utövar vit magi.
Vi enar klanerna med franska pengar och jag leder er till London och äran.
Prinsen är slug men kan lura goda män att tro att han är Guds utvalda.
Vi har försökt hindra honom men stirrar ändå ner i den avgrund-
-som väntar oss i Culloden.
- För mig hem. Till Skottland. - Ja. Skottland!
Released on www.DanishBits.org
Rävens Lya
Vi återvände till högländernas frid för att hela oss.
Jamies syster, Jenny, och maken Ian, fick ett barn till när vi var i Paris.
Deras välkomnande och Lallybrochs rutiner var en lisa för våra själar.
Vi hoppades vi hade gjort nog för att stoppa kriget.
Vi började planera vår framtid. Men som en förutseende skotte en gång sa:
De skönaste planer...
Claire! Claire! De är färdiga! Se så stora de är! Jättestora!
- Herregud, Robbie, det är de. - Kan vi äta dem ikväll?
Varför inte. Kom, så frågar vi mrs Crook.
- Finaste potatis jag sett. - Du har aldrig sett nån.
Inte på Frasers mark förrän nu.
Bra att du bad oss plantera dem, Claire. En fin skörd.
- Men hur mal man dem till gröt. - Man mal dem inte, mrs Crook.
- Inte? Vad gör man med dem då? - Kokar dem. Äter dem med salt.
- Ja. - Smör är också bra.
- Rosta dem. Mosar dem med mjölk. - Visste inte du kan laga mat.
- Jag kan absolut koka en potatis. - Då ska vi ha en festmåltid.
Torka fötterna och ta av stövlarna.
Kom, pojkar. Hjälp mig skrubba dem rena.
Mötte Hector på vägen upp. Fick posten av honom.
Jamie, här är ett till dig.
Räkningen för utsädet. Och ett från tant Jocasta. Månader sen sist.
- Fixade du plogbillen? - Smitty säger att den är av.
Kan inte gjutas om. Vi får handploga tills vi skaffar en ny.
Tänk att jag blivit bonde.
Tre franska romaner och en poesibok från Paris. Vilken ska vi läsa ikväll?
Vad är det?
"Kära kusin, jag är så glad. Har inte ord för ditt mod."
"Mina böner är med dig."
- Stuarts vapen. - Ja.
Det hävdar en Stuarts rätt till Storbritanniens tron.
Stödd av höglandsklanernas hövdingar.
Underskrivet av de som lovar lojalitet mot Karl Stuart.
MacKinnon, Oliphant, MacDonald av Glencoe.
James Alexander Malcolm MacKenzie Fraser.
- Han har förfalskat din namnteckning. - Ja. Det har han.
Karl har landstigit i Skottland och samlar sin armé.
Det här har publicerats. De här namnen är förrädare mot kronan.
Jamie...
Det kommer väl att ske?
Jakobitupproret, Culloden, utrensningarna.
- Förstörandet av allt det här. - Det verkar så.
Vi kan fara till Irland. Eller kolonierna.
Ian och Jenny då? Och mina brorsdöttrar, brorsöner, kusiner?
- Vi kan ta dem med oss. - Allihop?
Och våra arrendatorer?
Lämna dem till de brittiska slaktarnas nåd om Culloden förloras?
Ditt namn på det dokumentet gör dig till förrädare mot britterna.
De hänger dig som sådan om de tar dig. Vi kan inte stanna.
Vi vet vad som händer om jakobiterna förlorar kriget. Men...
- Men om de vinner då? - De gör de inte. Det är historiens dom.
Har du gett upp att försöka förändra framtiden, sassenach?
- Har inte du, efter Paris? - Paris var en bitter besvikelse.
Men du kan förändra framtiden. Du har bevisat det.
Thomas Baxter lever tack vare dig.
Paris besparades en smittkoppsepidemi tack vare dig.
Och Louise de Rohan kommer att bära Karl Stuarts barn.
Tack vare dig.
Vill du kämpa för prins Karl?
Kämpa... för vår familj.
Och för Skottland. Jag kan inte se någon annan utväg. Kan du?
Inte som vi kan leva med.
De säger att definitionen på galenskap är att göra samma sak flera gånger...
- och vänta ett annat resultat. - Jag vet inte vilka de är, sassenach.
Men jag slår vad om... att de aldrig rest genom tiden.
Med Daniel Wallace och Duncan MacLennan har du 30 starka män från Lallybroch.
Bra. Murtagh, du måste föra männen till Kingussie.
Claire och jag möter dig där om två veckor.
Sen möter vi prinsen tillsammans i Crieff.
Och var ska vi vara de två veckorna?
Prins Charles har sänt mig att utfå män och stöd från vår släkting-
-lord Simon Fraser av Lovat.
Ska du träffa lord Lovat? Be honom göra dig en tjänst?
Be honom hjälpa till att bevara sitt land.
Och återinsätta den rättmätige kungen. Han har stött jakobiterna förut.
Ja, och britterna. Och vem som än hjälper honom att fylla fickorna-
- och förbli Frasers av Lovats klanhövding.
En position han har rätt till och haft i över 20 år.
Nu försvarar du den gamla gubbstrutten? Far måste vända sig i graven.
- Vem är lord Lovat? - Vår farfar.
Som vi bara sett en gång i våra liv när han kom på besök när vår mor dött.
- Far kastade ut honom på tröskeln. - Varför?
Han försökte kidnappa vår mor och föra henne till Monarch Isles.
För att hindra vår far att gifta sig med henne.
- Lovats och MacKenzies var ovänner. - Och prins Karl är omedveten om det?
Det är inte bara förnedrande att krypa och be honom om hjälp, det är förgäves.
Den gamla räven gör inget som inte gagnar honom, och aldrig gratis.
Nej, det dumma vore att inte göra allt jag kan för att rädda Lallybroch-
-Skottland, och allt vi håller kärt.
Vi ger oss av till Beaufort Castle tidigt imorgon.
Jag har inte varit helt ärlig mot dig angående min familj, sassenach.
- Vad menar du? - Min far.
Han är oäkting. Erkänd av sin far, lord Lovat, men likväl oäkting.
- Och din farmor? - Lord Lovats kökspiga.
Hon uppfostrade min far på Beaufort Castle.
Jag skulle berättat innan vi gifte oss.
Förlåt. Det var fegt av mig.
Jamie, du vet väl att din fars ursprung inte spelar mig nån roll.
Det borde det.
Det gör det inte.
- Vi lägger oss. - Ja.
Barnet kunde inte sova. Inte Jamie heller.
Han tänkte de kunde hålla varandra sällskap medan Ian och jag sov.
- Och han försöker blidka mig. - Fungerar det?
Det är en början.
Du kan tala till en liten som du inte kan till nån annan.
Du kan öppna ditt hjärta utan att välja dina ord eller hålla tillbaka något.
Och det är en tröst för själen.
Det är så vi talar till dem innan de är födda. Du vet.
Ja. Jag vet.
En man måste vänta till barnet är fött.
Sen håller de sitt barn och känner allt det som kanske eller kanske inte sker.
Och gråter, utan att veta vad som kommer att ske.
- Ta hand om din Fraser. - Och du om din.
Ta det här. Det förde Ian tillbaka till mig från Frankrike.
Du gav Ian en symbol när vi for till Frankrike, men inte mig?
- Han var inte ens din trolovade då. - Gör inte så att jag ångrar mig nu.
Om du inte kommer tillbaka, bror, förlåter jag dig aldrig.
- Aldrig är en väldigt lång tid. - Jag vet.
- Vart tror du att du ska ta vägen? - Med herrn.
Du är för ung för att slåss. Du stannar här.
Du kan hjälpa Rabbie i stallet tills herrn återkommer.
Jag hör hemma hos er. Har frun inte sagt det?
- Att jag alltid har ett hem hos er? - Jo, Naturligtvis. Men ibland...
Han har rätt.
Hans plats är inte här, utan oss. Inte ensam i Frankrike heller.
Ta med honom, Murtagh, när du kommer med männen.
Ja. Om jag inte dödat honom först.
Oroa dig inte, Claire. Vi håller honom borta från striden.
Utgången ligger i dina händer, pojk.
En god soldat måste lära sig att lyda sin befälhavare.
Och sin general.
Ta hand om varandra. Och se upp för min farfar.
Jag ska. Adjö, Jenny.
Under vår ritt till Beaufort Castle berättade Jamie om sin farfar.
De sista 50 åren hade lord Simon Fraser av Lovat-
- varit omväxlande lojal mot exilkungen Jakob och de brittiska monarkerna.
Hans privatliv var lika ökänt. Utöver många utomäktenskapliga affärer-
- hade lord Lovat haft tre hustrur, två av dem skaffade på skändlig väg.
Lord Lovat kommer snart.
Jag önskar vi hade kunnat fräscha upp oss.
Oroa dig inte, sassenach. Du är söt.
Även om du har några tovor i håret.
Låt dem vara. De passar henne.
Colum.
Jag kom själv imorse. Jag såg er på gårdsplanen från fönstret.
Vad gör du här?
Jag ska diskutera en respons till upproret med lord Lovat-
- som jag antar att du också är. Krig ger underliga sängkamrater.
- Jag är glad att se att du mår bra. - Ursäkta om jag har svårt att tro det.
Häxprocessen, Colum.
Du antyder att jag hade nåt att göra med din inblandning i den.
- Du var på fel plats vid fel tid. - Ja. Det var jag.
Tack vare att din kökspiga, Laoghaire, visste tid och plats för gripandet.
Ett svårt övertramp, för vilket jag lät prygla henne.
Jag tänkte kasta ut henne från Leoch, men hennes farmor, mrs Fitz...
- lovade att kontrollera flickan. - Är Dougal med dig?
Nej.
Det var bäst för klanen att min bror stannade på sitt gods.
Dougal ska väl leda klanen MacKenzie när de strider för kung Jakob?
Jag hade glömt hur nyfiken du är, flicka.
Så ryktet är sant.
Lord Simon Fraser av Lovats sonson har bundit sig vid en sassenach.
Du är visst din fars son.
Vem tror att pojken visar mer förnuft i valet av hustru-
-än oäktingen som avlade honom?
Jag behövde i alla fall inte våldta och lura mig till en hustru.
Inte så allvarlig som din far. Bra.
Nog luft förspilld på en kvinna. Lämna oss.
Det är dags att prata politik med min sonson och min rival.
Medan Jamies möte pågick tog jag tillfället att se på lord Lovats hem.
Mrs Fraser? Jag har tittat efter er sen jag hörde ni var här.
- Laoghaire. - Sa inte lorden att jag var här?
Min farmor sände med mig för att hjälpa till.
Jag ville träffa er, för...
Jag måste säga er att jag har förändrats.
Och jag är enormt ledsen för det jag gjorde mot er.
Min farmor fick mig att inse att Gud inte förlåter mig innan jag gottgjort-
-mina onda handlingar.
Jag tror Gud förde oss samman här så att jag kan göra det.
Gud? Du talar om Gud?
Som jag har tänkt på vad jag skulle göra om jag såg dig igen.
Jag har fantiserat om alla våldsamheter jag skulle utsätta dig för.
Alla slutar med att jag tänder bålet under dina fötter-
- och dansar på din aska som du lovade att dansa på min.
Jag hatar dig inte, Laoghaire.
Jag tycker synd om dig.
De mörka platser du måste bebott-
- i hopp om att få något du aldrig kommer att ha.
När det gäller Guds förlåtelse måste du hitta ett annat sätt.
För jag kan inte hjälpa dig.
Gud kanske förde oss samman. På nåt sätt känner jag mig lättad.
Då är du mer förlåtande än jag, sassenach.
Jag skulle strunta i den skamlösa personen.
Kanske. Får jag delta i middagen ikväll?
Jadå. Min farfar har inget emot lite dekoration vid middagsbordet.
Så länge den dekorationen inte pratar.
Ja. Precis sådär.
Kom nu.
Alla här vet att för britterna är alla högländare, oavsett lojalitet...
av samma skrot och korn.
Vilda hundar som man hellre avlivar än låter leva.
Och efter tre uppror är den brittiska armén redo att slå ner oss för gott.
För att rädda våra klaner, vårt land, vår själva livsstil-
- måste vi samlas under vår sanna kung, kung Jakob. Slåss.
Och vi måste vinna.
Vi är tursamma som har en prinsen så nära förtrogen bland oss.
Inte sant, Lovat?
Tur att nån kan ge oss en insides syn på det här heliga upproret.
Ja, men jag vet inte hur heligt det är.
Kan du berätta, brorson, hur mycket stöd har fransmännen gått med på?
Fransmännen har redan stött oss, Colum. Genom kriget mot britterna i Flandern.
Som minskar antalet trupper här hemma.
Prinsen är säker på att fransmännen vill utnyttja övertaget-
- stödja jakobiterna med män och artilleri.
Så fransmännen har ännu inte bundit sig till prins Karl?
Alltid opålitliga allierade, fransmännen.
Vi ska välkomna det franska stödet, men vi behöver det inte.
Jakobitarmén är redan 1.000 man stark i Crieff.
MacDonalds, Camerons, Stuarts och Grants.
Och fler kommer varje dag.
Medan huvuddelen av den brittiska armén slickar sina sår på kontinenten.
Jag har hört att britterna betalar 30.000 pund för prins Karls gripande.
Vilket betyder?
Att britterna ser prins Karl som ett reellt hot.
Går du med oss, kusin?
Britterna kanske vet, som vi andra, att skurkarna Campbells och Camerons-
- skulle sälja sin egen farmor för halva den summan.
För 30.000 pund kan britterna göra slut på upproret innan det ens börjat.
Mycket mindre än vad ett krig skulle kosta dem.
- Jag hade inte tänkt på det. - Sitt ner då, din mjölmunnade valp.
Och tala inte igen innan du övervägt det du ska säga.
Hämta mer vin till oss, min söta.
Och ett glas mjölk till min pojke.
Nog med krigsprat ikväll.
Colum ville visst utnyttja dig till att övertyga lord Lovat-
-att inte gå med i upproret.
Första jakobitupproren misslyckades, Colum stödjer aldrig ett nytt.
Han vill att Lovats klan är neutral ihop med MacKenzies-
- då han vet att de mindre klanerna följer dem.
- Upproret kollapsar innan det börjat. - Varför talar Colum inte till honom?
Min farfar litar inte på min farbror.
Utnyttja mig är en mycket effektivare strategi.
Jag måste prata i enrum med Lovat. Utan Colum som manipulerar mig.
Synd att unge Simon är så ryggradslös.
Han kunde påverka sin fars beslut om han tog ställning för vår sida.
Han föraktar pojkstackaren.
Han försöker bara tuffa till honom. Så att han kan leda klanen Fraser.
Min farfar hade tillfälle att säga nej till oss ikväll.
Jenny kanske hade rätt. Han vill ha något i utbyte.
Tror du att du kan leka med mig? Du döljer nåt, satmara.
Det tänker jag inte tolerera.
Mår du bra? Här...
- Låt mig hjälpa dig. - Tack, frun.
- Jag är Claire. - Maisri. Lord Lovats sierska.
Vänta.
Din far svartmålade nog mig.
- Han sa väldigt lite om dig. - Han valde horan MacKenzie.
- Tala inte om min mor på det sättet. - Han valde henne två gånger framför mig.
Första gången när jag bad honom att inte gifta sig.
Andra gången var hon död och begraven.
Han skulle bli min efterträdare, trots att han var en oäkting.
Han valde henne. Han valde hennes minne och det stället framför mig.
Är det sant...
att du gett din lojalitet till Colum MacKenzie?
Det är den du är ute efter, eller hur?
Min lojalitet till dig - i utbyte mot sända hjälp till prins Karl.
Jag är mer intresserad av det som kommer ut av det.
Det du behöver till Lallybroch? Hyrorna hjälper föga här.
Vad jag gör med det här stället angår inte dig.
Jag är din farfar och klanens överhuvud. Jag kräver min andel.
Om jag inte gett min lojalitet till Colum, som jag vet att jag är släkt med-
- skulle jag väl vara dum om jag gav den till en gammal svindlare.
Du låg med dina husjungfrur. Det kanske andra gjorda också.
Jösses, grabben.
Påstår du att din farmor var en hora? Du är mitt blod, ska du veta.
Önskar min son hade haft hälften av ditt mod.
Jag ger dig samma löfte som jag gav Colum: Min hjälp och goda vilja.
Min lydnad så länge mina fötter står på Lovats jord.
Du lyssnar inte. Det är din fars egendom jag är ute efter.
Ge mig Lallybroch i utbyte mot män till Prins Karl. Vad säger du?
Lallybroch för din hustrus heder.
Ja, varsågod. Försök att enlevera min hustru.
När hon är klar med dig, får husjungfrurna sopa upp resterna.
Inte jag, grabben. Jag har nog lustfört mig med värre. Din farmor.
Det finns många män i Beaufort som som gärna skulle vilja ta hand om din-
- sassenachslampa på det enda sätt hon duger till.
Du kan inte vakta henne dag och natt.
Nej, det oroar jag mig inte för... farfar.
Min hustru är en särdeles kvinna. En klok kvinna.
La Dame Blanche. Den vita ladyn.
En sassenach. En häxa.
Ja, det är sant. Den man som försöker nåt kommer att mista sitt kön-
- som ett frostbitet äpple. Och hans själ-
- kommer att irra omkring i helvetet i evighet.
Ungefär så.
Han har stor respekt för det övernaturliga.
Var försiktig när jag är borta.
Han verkade inte rädd för henne när han kastade ut henne.
Hon är bara sierska. Men hon kände till nåt, som hon inte berättade.
- Din farfar är brutal, eller hur? - Ja, som snart kanske tar över mitt arv.
Inte kan du väl ge honom det han vill?
Prinsen har inte mycket förtroende för mig om jag inte kan övertala min farfar.
Unge Simon, då? Om vi övertalade honom att gå emot sin far-
-och stötta rebellerna.
Då kanske Lovat sänder sina män för att skydda sitt arv.
Men efter den scenen i går kväll...
Det tar längre tid än vad vi har att få honom att utmana sin far.
Det beror på hur vi stärker hans självförtoende.
- Är det James skjorta? - Jag har inte gjort nåt med den.
- Det menade jag inte heller. - Jag har förändrats.
Jag har ångrat mig och bett om förlåtelse. Det har fungerat.
Jag trodde ni skulle hjälpa mig, men ni var här för att testa mig.
Jamie såg mig inte ens i stora hallen. Det var som om jag inte fanns.
Om ni inte vill hämas, så bör ni låta mig vara.
Jag kanske skulle kunna förlåta dig.
Jamie kommer aldrig att älska dig, Laoghaire.
Men du kan ändå förtjäna hans förlåtelse...
så att han inte hyser agg till dig.
Varför önskar ni det?
Vi måste få lord Lovat att sända sina män för att hjälpa prins Karl.
Vi tror att det skulle fungera om Simon tog Jamies parti.
- Vad har det med mig att göra? - Unge Simon är besatt av dig.
Du kan använda det för att övertala honom.
Jag ger inte upp min kyskhet för er.
Ingen ber er om nåt sånt. Det är inte för min skull, det är för Jamies skull.
En kvinna har mer än sin kropp att erbjuda.
När en man är förälskad, kräver han sin älskades bekräftelse.
Han vill se hjältemodig ut i hennes ögon.
Och om jag gör som ni vill, talar ni med Jamie å mina vägnar då?
Ja.
Jag tänker inte berätta hur jag känner till det.
Det enda sättet att överleva är att kämpa... och vinna.
Vi behöver män och vapen för det. Neutralitet är som förräderi.
Du låter som en galen man.
Historien vägleder mig. Inte tro och önsketänkande.
Tidigare uppror slogs ned för att de inte fick stöd. Vi har heller inget stöd.
Om vi inte skickar män att möta sitt öde dödar vi rebellandan.
Då blir vi lämnade ensamma. Som vi var i det förflutna.
Lovat skulle också förstå det.
Om inte begäret efter Lallybroch förblindade honom-
-skulle han gå med på neutralitet.
Du har alltid varit envis, men du har aldrig varit hänsynslös med andras liv.
För din egen och alla käras skull... förhandla inte med den mannen.
Köpslå inte med ditt hem för ett krig du inte kan vinna. Lova mig det?
Jag lovar.
Jag lovar att jag jag ska göra det jag måste göra-
- för att rädda det vi älskar mest av allt.
Så vänligt av er att visa mig kapellet, sir Lovat.
Det var er idé.
Det är så fridfullt här. Tänker ni förändra nåt när ni blir herre?
Jag har inte funderat så mycket på det. Min far är fortfarande vital.
En del tror han är odödlig.
Som ni säkert noterat så hyser han ingen respekt för mig.
Min make säger att hans far ibland förnedrade honom-
- för att göra honom till en bättrre ledare.
Laoghaire.
- Hoppas vi inte stör. - Nej, jag plockar svamp till kocken.
Jag skulle vilja vara ifred i kapellet. Har ni nåt emot att vänta här?
Om fröken Laoghaire inte föredrar att vara ensam?
Nej, ni får gärna göra mig sällskap.
- Vilken glåmig dag. - Ja.
- Tycker ni om svamp? - Inte speciellt... nej.
- Jag tycker om poesi. - Jag med.
"När orkaner får fart och blåser liv i var vind"
"Är det inget mot den storm som blåser i mitt sinn"
"Den ljudligaste åska och rytande våg"
"Är inget mot det vemod jag i min älskade såg"
Ni kanske vill vila ryggen mot trädet?
Maisri. Det är Claire Fraser. Vi möttes i hallen.
Lord Lovats gäster vill inte se nån som jag i Guds hus.
Det är den enda plats där min inre får ro. Jag vet inte varför.
- De säger att ni är en vit häxa. - Ja, de säger det.
- Vad för er till kyrkan? - Det är kallt därute.
Jag är glad att se att du mår bra. Lord Lovat var så hårdhänt mot dig.
Han är inte nån lätt husbonde.
Han biter mig när jag berättar sånt han inte vill höra.
- Slår det alltid in... det du ser? - Mestadels, ja.
Ibland kan en handling förändra saker.
När jag bodde i byn såg jag Lachlan Gibbons måg-
- inlindad i tång och ålar som simmade innanför skjortan.
Jag berättade det för Lachlan och han borrade ett hål i pojkens båt.
Det blev ett tumult, men det var rätt gjort.
När stormen kom, veckan därpå, drunknade tre män-
och pojken var välbehållen hemma. Han lagade fortfarande sin båt.
Vad såg du när lord Lovat kastade ut dig?
Jag lovar att inte säga nåt.
Han stod framför elden i sin studiecell. Det var dagsljus.
En man stod bakom honom, stilla som ett träd.
Hans ansikte var svart.
Och över lordens ansikte syntes skuggan av en yxa.
Nu när han vet det, kan han förändra sitt beteende.
Ja, eller så dödar han budbäraren.
- Fröken Claire? - Jag kommer.
- Var är unge Simon? - Han smet iväg som en rädd hare.
- Vad gjorde du? - Allt ni bad mig om.
Jag sa hur mycket jag beundrar en viljestark man. Jag knäppte upp blusen.
Jag sa ju att det inte handlade om sex. Inte undra på att han sprang.
Han gjorde inte mycket, förutom att recitera pesi, för att konversera.
Jag försökte.
- Jamie? - Ja.
- Jag tänkte väl att du var här. - Jag föredrar att vara ett odjur numera.
- Gick det inte bra med Colum? - Nej.
- Och för dig med unge Simon? - Nej, men jag vet vad Maisri såg.
- Hon såg hans död och hans bödel. - En förrädares död.
Nämnde hon om bödeln var i Kung Georges eller kung Jakobs tjänst?
- Tyvärr inte. - Jag gav ett löfte till Colum.
Att jag ska göra allt jag kan för att rädda högländarna.
- Så måste det bli. - Det är för mycket, Jamie.
Låt oss fara till prins Karl med männen från Lallybroch.
Jag kan inte få Lovats män utan att ge honom mina ägor.
Om du inte presenterar dig själv som en besökare från framitden-
- och beskriver vad som händer om vi inte kämpar och vinner.
Jag har bett om att förbereda en neutralitetspakt-
-mellan Frasers och MacKenzies.
Jag har också förberett ett avtal för Lallybroch-egendomen-
-där den överlåtes till mig.
Skriv under och ni har era män till kung Jakob.
Skriver ni inte under går jag med på neutralitetspakten med MacKenzies.
Hur blir det?
Låter du pojken bestämma Lovatklanens öde?
- Han är inte din rättmätige arvinge. - Pojken är bara ett hinder på vägen.
- Hur bli det, mitt hinder? - Var inte en dåre, Jamie.
Jag gör det här för att trygga min familjs och mitt folks framtid.
- Vad stirrar du på? - Claire?
Nej... Jag har fått en till syn.
- Låt henne vara. - Ni bestämmer inte över min fru.
- Vad är det hon ser? - Vad såg du?
- Håll er borta. - Förstår du inte allvaret i det här?
Hon skulle dömas som häxa av dem-
- som inte förstår skillnaden mellan svart magi-
-och de gamlas krafter.
- Vad var det hon såg? - Du behöver inte svara.
Jo, om hon vill lämna detta rum.
Det är ingen fara, Jamie.
Jag såg... er...
när ni stod i solljuset.
Det stod en man bakom er.
Han bar en svart mantel.
En yxas skugga över ert ansikte.
Vems man? Vems bödel?
Kung Jakobs, eller kung Georges?
Jag minns inte.
Marken var täckt av vita rosor.
Det är jakobiternas symbol.
Häxa, jag ska skära tungan av dig.
Hur vågar du gå emot mig, pojke?
Du och MacKenzie är fega gamla män.
Och du har fel. Min kusin har rätt.
Det är vår plikt att stå upp för vårt land.
Jag ska slåss för kung Jakob. Jag ska kämpa för att förändra hennes syn.
Även om du inte gör det.
Frasers av Lovat-
-sluter upp med MacKenzies av Leoch.
Vi ska förbli neutrala i kriget.
Jag önskar dig lycka till, min pojke. Låt oss dricka för vår förening.
- Jag är redo. - Du gjorde bra ifrån dig.
Jag är stolt att vara släkt med dig.
Jag kommer vara stolt för att slåss vid din sida.
- Vi kommer tomhänta till prinsen. - Ja, men vi räddade Lallybroch.
- Återvänd till ditt hem och din familj. - Det kommer jag också att göra.
Kan du inte övertyga honom och se till att han reser hem?
Du har känt honom längre än jag. Vad tror du?
Jag är tacksam att hans mor inte fick se vilken vettvilling han blivit.
Ge mig din hand.
Vi måste ge oss av. Vi måste vara i Kingussie i slutet av veckan.
Innan vi ger oss av vill jag att du gör nåt för mig.
- Tacka Laoghaire. - Tacka henne?
För vad? För att hon inte fått dig gripen på senare tid?
Snälla. Gör det för min skull. Jag förklarar senare.
Jag...
Jag har blivit tillsagd att tacka dig.
För vad vet jag inte. Tack, Laoghaire.
Jag hoppas att jag en dag förjänar din förlåtelse.
Och din kärlek.
Kom.
Vilka är de?
Min fars män.
Sitt inte där och glo. Se till dina män.
Att göra soldat av honom är en större utmaning än att slå britterna.
Vad har ni för version nu, vita häxa?
- Jag förstår inte. - Min farfar har tydligen sänt sin här.
Stuarts kommer att prisa Lovats för att de stöttar kung James.
De kan inte avrätta mig för förräderi.
- Neutralitetspakten, då? - Jag litar på att Colum har rätt.
Det kommer att skydda mig om britterna vinner.
Min son tar sin egna beslut. Det såg ni själv i går kväll.
Tack, vita häxa. Jag kunde inte ha fått allt utan er.
- Du fick inte Lallybroch. - Inte än.
- Säg att jag inte liknar honom. - Jag har sett vissa likheter.
Jag måste kanske omförhandla vårt sanningslöfte mot varandra.
När vi kommit en bit bort från Jamies vidriga farfar-
-började hjärtat kännas lättare.
Vi har Lovats män. Jamie får prinsens gunst-
- och möjligheten att leda rebellerna till seger.
---===DBRETAiL===---