‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים:‬
‫קרוליינה הצפונית מציעה עושר ושגשוג‬ ‫למי שמוכן להתמודד עם קשיים.‬
‫עשרת אלפים אקרים מאדמות הוד מלכותו‬ ‫יעמדו לרשותכם.‬
‫תתחתני איתי?‬ ‫-כן.‬
‫כמה כסף אתה רוצה תמורתה?‬ ‫-אולי תוכלי להרוויח אותה.‬
‫לא הייתה לי ברירה‬ ‫אלא לחיות עם מה שעשית לי.‬
‫בזמן שתירקב באדמה, ‬
‫אגדל את הילד שלי כך שלא יהיה דומה לך.‬
‫בריאנה הותקפה.‬
‫בידיעה שאולי ילדו של בונט ברחמה…‬
‫אתה מסוגל לחזור אליה?‬
‫אני כאן.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫שחיתותם של שוטרי המושל, ‬ ‫וגובי המסים שלו, חייבת להיפסק.‬
‫משימתך הראשונה היא‬ ‫לתפוס את הנמלט ולהרוג אותו.‬
‫מורטו פיצגיבונס.‬
‫היא איננה.‬
‫נדרתי נדר, ג׳יימי פרייזר.‬
‫כשהיית רק בן שבוע, ו…‬
‫ילד חמוד בחיק אמו.‬
‫כרעתי ברך לרגלי אלן, ‬
‫כפי שאני כורע ברך בפניך כעת, ‬
‫ונשבעתי בפניה, ‬
‫בשם השילוש הקדוש, ש…‬
‫אהיה לצדך תמיד, ‬
‫אעשה כדבריך, ‬
‫ואשמור עליך כשתהיה לגבר, ‬
‫ותזדקק לשירותיי.‬
‫כעת היא איננה, ‬
‫אבל תמיד אהיה איתך.‬
‫תמיד.‬
‫- הצלב הבוער -‬
‫זהירות, ‬
‫שלא תאבד את הראש.‬
‫הבט.‬
‫לא סתם קוראים לזה ״תער משסף גרונות״.‬
‫שלא תיראה כאילו חזרת מהמלחמה.‬
‫לא היום, לפחות.‬
‫מפחד?‬
‫ממה שמצפה לי היום, ‬ ‫או מהתער שאתה מצמיד לי לגרון?‬
‫אבל בשבילך, יום חופש מ…‬
‫העבודה על הבית, לפחות.‬
‫כן, לראשונה מזה זמן־מה.‬
‫עכשיו יש לנו רצפה, ו…‬
‫קורת גג מעל לראש…‬
‫בזכות העזרה מצד כמה מהגברים.‬
‫ברי ואני אסירי תודה לך על הבקתה הזאת.‬
‫לא הייתי מרשה שנכדי הקטן יישן ביער.‬
‫חשבתי להוסיף עליית גג.‬
‫ברי אמרה שתכין…‬
‫תכניות בשבילי.‬
‫אז…‬
‫כן.‬
‫יש לך כלים מתאימים?‬
‫אומרים שנגר כושל הוא זה‬ ‫שמאשים את כליו בחוסר ה…‬
‫כישרון שלו.‬
‫לא, לא עסקתי הרבה בבניין.‬
‫גם לא בחקלאות.‬
‫אני גם לא יודע לרכוב על סוס, ‬
‫או לבתר צבי, או…‬
‫להניף חרב, אבל…‬
‫אבל אני בטוח שאמצא מקצוע מתאים‬ ‫כדי לפרנס את משפחתי.‬
‫עד אז תצטרך להסתמך על כישוריהם של אחרים.‬
‫הנה.‬
‫הטבעת שביקשת ממורטו בשביל ברי.‬
‫תודה.‬
‫חשבתי שאולי…‬
‫ציפיתי רק לנחושת ופליז.‬
‫טוב…‬
‫זאת בהחלט ראויה לבת שלי.‬
‫הבית הוא המקום, אתר בו אנו חיים, ‬
‫אבל פרייזר רידג׳ הוא הרבה יותר מזה.‬
‫קהילה שהוקמה ע״י החברים בה.‬
‫אחרי שג׳יימי ואני בחרנו מקום לביתנו החדש, ‬
‫בעזרת המתיישבים, הבנייה החלה.‬
‫גברים ונשים שבזכותם הרגשנו כמו בבית‬ ‫עוד לפני שהוקמו קירות ביתנו החדש.‬
‫שעמדו לצדנו בחלוף העונות.‬
‫שציפו לקצור איתנו את היבולים הראשונים, ‬
‫ולהשתתף בחתונת בתנו, ‬
‫גם אם לא הספקנו להשלים את הבית בזמן.‬
‫הטבענו את חותמנו באדמה.‬
‫הנחנו את היסודות לשארית חיינו.‬
‫זה לא בדיוק המשי הלבן‬ ‫ופריחת התפוז שדמיינתי.‬
‫לא.‬
‫זה יפה עוד יותר.‬
‫אמי לא הייתה באף אחת מהחתונות שלי.‬
‫חלמתי על היום הזה זמן רב.‬
‫לעזור לך ללבוש את השמלה, ‬
‫לסרק את שערך…‬
‫אימא, ‬
‫אני כאן איתך.‬
‫ועם אהוב לבי.‬
‫אין מושלם מזה.‬
‫כן.‬
‫אבדוק לאן הלך אביך.‬
‫כמעט הגיע הזמן.‬
‫ילדה שלי.‬
‫ישן.‬
‫חדש.‬
‫בהשאלה.‬
‫ו… כחול.‬
‫די כחול.‬
‫ג׳יימי?‬
‫כאן.‬
‫חכה שתראה אותה.‬
‫היית עסוק.‬
‫עליי לעשות כמה שיותר למענה, ‬ ‫כל עוד אני יכול.‬
‫לא היה לנו די זמן יחד.‬
‫ידענו שזה יקרה באחד הימים.‬
‫ואנחנו מוסרים אותה לגבר שאוהב אותה.‬
‫מה?‬
‫אתה מפקפק באהבתו?‬
‫הוא פקפק בה בעצמו, לא?‬
‫טוב, עכשיו הוא כאן.‬
‫והוא אוהב אותה.‬
‫אולי זה מה שמפחיד אותי.‬
‫אני יודע מה גברים עושים בשביל אהבה.‬
‫היא נותנת אומץ, ‬
‫אבל לא נותנת גם שכל.‬
‫והאהבה לא תעזור להם אם הוא ימות.‬
‫הוא מלומד.‬
‫אני לא בטוחה שתחום המומחיות שלו‬ ‫כולל את הסכנות של ערבות קרוליינה.‬
‫שום כמות של זמן לא תכין אותו.‬
‫אולי לא.‬
‫אבל אתה מלמד אותו.‬
‫הגיע הזמן?‬
‫זכרת.‬
‫משהו ישן, משהו חדש, ‬
‫משהו בהשאלה, ‬
‫משהו כחול.‬
‫ו…‬
‫מטבע כסף, ‬
‫לנעלך.‬
‫ממורטה.‬
‫צר לי שהוא לא פה היום.‬
‫גם הוא מצטער.‬
‫אני שמח שהבאת את אלה איתך.‬
‫קיוויתי ש…‬
‫תענדי אותן באחד הימים.‬
‫יפה.‬
‫אני…‬
‫מתאר לי ש…‬
‫לא זו החתונה שחלמת עליה כשהיית קטנה.‬
‫לא בדיוק, ‬
‫אבל…‬
‫הכי טוב ש…‬
‫אני לא צריכה לדמיין אותך.‬
‫איזו ברכה שבאת אליי.‬
‫אבל…‬
‫רק חזרת אליי.‬ ‫באמת עליי לוותר עלייך כבר?‬
‫אבא, ‬
‫איפה שלא אהיה, ‬
‫תמיד אהיה הילדה הקטנה שלך.‬
‫את מוכנה, ‬
‫בריאנה?‬
‫אני מוכנה.‬
‫את קורנת.‬
‫בני פרייזר הגיעו!‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫זכרו: שניכם ביחד יכולים לכבוש את העולם.‬
‫את… פשוט…‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫יקיריי, ‬
‫נאספנו כאן היום אל מול האל.‬
‫הבה נזכור ביראת כבוד כי האל‬
‫כונן וקידש את מוסד הנישואין‬
‫לשם רווחתם ואושרם של בני האדם.‬
‫לפיכך, אני שואל אתכם, אל מול האל:‬
‫האם ידוע לאחד מכם על סיבה‬
‫שבעטיה לא יורשה לכם, ‬ ‫על פי חוק, לבוא בברית הנישואין?‬
‫אם כן, הודו בכך כעת.‬
‫רוג׳ר ג׳רמיה, ‬
‫האם תיקח לך אישה זו לרעיה, ‬
‫והאם תישבע לה אמונים, ‬
‫בכל האהבה והכבוד, ובכל החובה והאחריות, ‬
‫בכל האמונה והרוך, לחיות עמה ולהוקיר אותה, ‬
‫כמצוות האל, בברית הנישואין המקודשת?‬
‫כן.‬
‫בריאנה אלן, ‬
‫האם תהיי סמוכה ובטוחה…‬
‫הבעה אמיצה, יקירי.‬
‫זה הכי טוב שאני יכול כשהטקס לא בלטינית‬ ‫ולא כומר קתולי עורך אותו.‬
‫…החובה והאחריות, בכל האמונה והרוך, ‬
‫לחיות עמו ולהוקיר אותו, ‬
‫כמצוות האל, ‬
‫בברית הנישואין המקודשת?‬
‫כן.‬
‫מי מוסר אישה זו לגבר זה?‬
‫אני.‬
‫אני, רוג׳ר ג׳רמיה, ‬
‫לוקח לי אותך, בריאנה אלן, ‬
‫לרעיה.‬
‫להחזיק ולשמור, מיום זה ואילך, ‬
‫בעתות שפע ומחסור, בשמחה ובעצב, ‬
‫בחולי ובבריאות, ‬
‫למשך כל ימי חיינו.‬
‫אני, בריאנה אלן, ‬
‫לוקחת לי אותך, ‬
‫רוג׳ר ג׳רמיה, ‬
‫לבעל, ‬
‫להחזיק ולשמור, מיום זה ואילך…‬
‫להחזיק ולשמור, מיום זה ואילך, בטוב וברע, ‬
‫בעושר ובעוני…‬
‫בחולי ובבריאות.‬
‫בחולי ובבריאות, ‬
‫למשך כל ימי חיינו.‬
‫ברכות.‬
‫תודה לך.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫ברכות לכם מקרב לב.‬
‫לו ידענו שתבוא, ‬ ‫היינו מתכוננים לקראתך.‬
‫מציעים לך חדר בבית.‬
‫אתה עסוק בענייניך היום.‬
‫למעשה, הוד מלכותו צייד אותי באוהלי ביתן‬
‫המשתווים למיטב הבתים במחוז.‬
‫ביתי עדיין לא הושלם, אז הוקל לי לשמוע.‬
‫בוא.‬
‫טקס ראוי לנסיך בימי קדם.‬
‫אתה בוודאי מתכנן ציד חגיגי.‬
‫החתן אינו חובב ציד.‬
‫מזמר כמו ציפור שיר, אבל לא אוהב לירות בהן.‬
‫נמצא איתי אדם, הסגן נוקס…‬
‫טוב, כיתת חיילים, ליתר דיוק.‬
‫אני מקווה שחייליך ייהנו.‬
‫הם באו לעבוד, לא לבלות, לרוע המזל.‬
‫כאן? באזורים הנידחים?‬
‫כל מיני דברים יכולים לצמוח‬ ‫באדמת בור, כפי שציינת במכתביך.‬
‫בהחלט נראה שזה נפוץ כאן.‬
‫מספיק כדי להעסיק אנשים רבים, כולל אותי.‬
‫אבל, אני שואל אותך:‬
‫האם אדם שמתעכב בתשלום לבעל הבית שלו‬
‫ראוי להיקרא ״גנב״ פחות או יותר מ…‬
‫כותב המכתבים אשר חוסך במילים?‬
‫כשאני כותב, הוד מעלתך, ‬ ‫מוטל עליי לספק עובדות פשוטות.‬
‫אך עם זאת, אני חש שנגזל ממני הסיפוק‬
‫לחזות בפרק הסיום של סיפור אחד מסוים.‬
‫דיווחיך ריתקו אותי בחודשים האחרונים, ‬
‫אך העלילה הייתה פתלתלה מדי לטעמי.‬
‫אני אוהב לראות נבל מקבל מה שמגיע לו.‬
‫אבל גזלתי די מזמנך.‬
‫מזל טוב, הדוד רוג׳ר!‬
‫תראה אותך.‬
‫אל תיגע לי בשיער!‬
‫אל תדבר שטויות! למה לא?‬
‫סבא אמר שיש לך קרציות.‬
‫קרציות?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אומר שלכל הפרסביטריאנים‬ ‫יש קרציות בשיער.‬
‫טוב.‬
‫לך, תשחק.‬
‫לחיי הכלה…‬
‫והחתן.‬
‫לחיים.‬
‫אבא שלך חושב שאני כופר.‬
‫לא רק אתה.‬
‫כל הפרסביטריאנים כופרים בעיניו.‬
‫הוא פשוט לא סולח לי‬ ‫על שלא חזרתי אלייך מיד.‬
‫חלקנו מעדיפים להקדים מחשבה לפעולה.‬
‫אבל בסוף חזרת, וזה מה שחשוב.‬
‫תגידי לו את זה!‬
‫אתה יודע, באמריקה שלי, ‬
‫נהוג שהכלה והחתן‬ ‫נותנים זה לזה לטעום מהעוגה.‬
‫יופי.‬
‫חבל שלא אמרת לי קודם.‬
‫חשבתי שאת רק מנסה להשתיק אותי לרגע.‬
‫אל לה לאישה לסתור את בעלה.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫תודה.‬
‫הנה הם, גברתי.‬
‫הזוג המאושר.‬
‫האדון והגברת מקנזי.‬
‫ברכותיי.‬
‫נשואה.‬
‫סוף סוף.‬
‫תודה.‬
‫אולי יואיל בעלך‬
‫לשוחח עמי בביתן שלי, בטרם אעזוב?‬
‫כמובן.‬
‫אצפה לכך.‬
‫תיהנו מהריקודים.‬
‫לפחות דודתך מחבבת אותי.‬
‫טוב, אתה נראה נהדר.‬
‫כפי שבוודאי סיפרת לה.‬
‫לפחות היא לא שמה לב‬ ‫שהפנים שלי מכוסים בעוגה.‬
‫אולי, אחרי שנחזור, נעשה את כל זה שוב, ‬
‫ואני אהיה קצת יותר מוכן.‬
‫גרוני יבש!‬
‫מי הבא בתור?‬
‫רורי! בוא!‬
‫גנן גידל דגן בגן…‬
‫דגדגן גדול…‬
‫מי הבא בתור?‬
‫בוא, מורטון.‬
‫הזמן לא מחכה לאף אחד.‬
‫שוּלה שוֹלה שבלולים בשלולית!‬
‫לחיים!‬
‫שולה שלפה שבלולית ב…‬
‫תודה בהפסד.‬
‫קדימה.‬
‫בצרפתית תצליח יותר, אהובי.‬
‫שוּלה שוֹלה שבלולים בשלולית!‬
‫מהר, משפט נוסף, גברת פרייזר.‬
‫אחרת תיאלצי להודות בהפסד.‬ ‫-אין לי אף רעיון!‬
‫קדימה!‬ ‫-אוי…‬
‫בסדר, בסדר…‬
‫אולי הוא קצת גס מדי לגברת.‬
‫שאלוהים יסלח לי.‬
‫היה הייתה חוגלה‬ ‫שבגללים התגלגלה‬
‫ובגלל שבגלל החוגלה התגלגלה, ‬
‫אגלגל החוגלה גלילה ונסתם הגולל.‬
‫שייקספיר, מישהו?‬
‫לא! מודה בהפסד.‬
‫קדימה.‬
‫זה מתיש, ולא משנה באיזו מאה את.‬
‫איש חכם אמר פעם שרק משוגע רוקד פיכח.‬
‫בואי נשתה משהו.‬
‫גברתי… האוכל?‬
‫התוכלי מה?‬ ‫-כמובן.‬
‫בואי.‬
‫שנלמד את ג׳ם לרקוד ״מאשד פוטייטו״?‬
‫או ״טוויסט״?‬
‫כל מי שיסתכל עלייך יחשוב שיצאת מדעתך.‬
‫מותר לכלות להשתגע ביום חתונתן.‬
‫זה לא קל עם המוזיקה הזאת, אבל…‬
‫את יודעת את מי הייתי רוצה לראות מנסה?‬
‫לא נראה לי שהיית מצליחה‬ ‫לגרום לאביך לעשות את זה.‬
‫נראה בקשר לזה.‬
‫בהצלחה.‬
‫ווילי בסדר?‬
‫הוא היה רוקד באושר אילו היה כאן.‬
‫אין רגע דל כשנעורים והנאה נפגשים, ‬
‫והנעורים וההנאה נמצאים באנגליה כרגע.‬
‫אני תמיד שמח לשמוע חדשות ממך, ג׳ון.‬
‫ואני משתדל להביא לך רק בשורות טובות.‬
‫אך במכתביך ביקשת ממני לבצע משימה.‬
‫כוסית גם בשבילך?‬
‫אזדקק לה?‬
‫חוששני שיש לי בשורות מזעזעות.‬
‫בונט נצפה במחוז.‬
‫בונט?‬
‫הייתי צריך לוודא.‬
‫אינני יודע מדוע לא עשיתי זאת.‬ ‫הנחתי שהוא נהרג בהריסות.‬
‫הוא תמיד חומק מהמוות, הממזר.‬
‫אולי הגיהינום טוב מדי בשביל סטיבן בונט, ‬ ‫והשטן מסרב לקבל אותו.‬
‫הוא האפיל על אלוויס?‬
‫לא מצאתי אותו.‬
‫את בסדר, יקירתי?‬ ‫-כן.‬
‫כן, פשוט חשבתי ש…‬
‫חבל שהמצלמה עוד לא הומצאה.‬
‫זה היה יום שלא יישכח, גברת מקנזי, ‬
‫גם בלי תמונות.‬
‫את יודעת…‬
‫אבא לא היה מופיע בהן, ‬
‫גם אם היינו בתקופה שלנו.‬
‫אבל פרנק היה מתגאה בך כל כך.‬
‫והוא היה שמח שאת מתחתנת‬ ‫עם מרצה באוקספורד.‬
‫טוב…‬
‫פעם אמרנו בצחוק ש…‬
‫בבוסטון, תתחתני עם אחד‬ ‫בשם ״צ׳אד״ או ״צ׳יפ״.‬
‫טוב, התחתנתי עם ״רוג׳ר״.‬
‫ועוד ״מקנזי״.‬
‫מי מכן, גבירות מקסימות, תרצה לרקוד איתי?‬
‫בשמחה.‬
‫החמצת טקס נהדר.‬
‫כן.‬
‫אבל הצצתי מרחוק.‬
‫ראיתי שם אדום־מעיל?‬
‫המושל טריון.‬
‫ו…‬
‫למה התעכבת כל כך?‬
‫אני לא רגילה להתגנב למחסן‬ ‫כדי להיפגש עם…‬
‫מכריי.‬
‫מי אמר שזה מחסן?‬
‫אולי מיהרתי לשפוט.‬
‫הייתי נדיבה מדי.‬
‫קולות הזרדים המתפצפצים‬ ‫והצעידה ברפש הנמרח…‬
‫מזכירים משהו קצת…‬
‫כפרי.‬
‫ובכן…‬
‫דמייני שזה ארמון מקסים ביער‬
‫שנבנה בידי נימפות העצים שחיות כאן.‬
‫אז מה אתה? מלך הפיות?‬
‫הדיווחים שלך כבר לא משביעים רצון?‬
‫טריון בהחלט אינו מעודן, יחסית לפוליטיקאי.‬
‫כן.‬
‫כשמדובר בפוליטיקה, סאסנך…‬
‫אין הרבה הבדל בין‬
‫בחירה בחברים הנכונים‬ ‫לבין בחירה באויבים הנכונים.‬
‫אני מעדיף את טריון בתור חבר.‬
‫אין מה לעשות בנדון הלילה. בוא נלך לישון.‬
‫בקרוב מאוד נתעורר לקול הצרחות‬ ‫של תינוק מסוים.‬
‫צרחות, מה?‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫ג׳יימי…‬
‫הנה.‬
‫שקט, ילדון.‬
‫שבי.‬
‫איפה אנחנו עכשיו, לאור היום?‬
‫האם עליי לא לבכות…‬
‫בארמון הקסום הזה ביער?‬
‫כן.‬
‫בחיים אחרים, אולי היה לנו עוד זמן.‬
‫אולי אילו…‬
‫הייתי גבר אחר.‬
‫אבל זה משום שאני מבין את החיים.‬
‫אי אפשר לשנות אדם.‬
‫אפשר רק לשנות את נסיבות חייו.‬
‫נסיבות חיי עשויות להשתנות בקרוב.‬
‫דנקן אינס הציע לי נישואים.‬
‫אינס?‬ ‫-כן.‬
‫ג׳יימי ואני…‬
‫הכרנו אותו בארדסמיור.‬
‫שמעתי שהוא התיישב בצפון קרוליינה.‬
‫מה אמרת לו?‬
‫עוד לא נתתי לו תשובה.‬
‫לא אעמוד בדרככם אל האושר.‬
‫איזה מין חיות אתה צד?‬
‫מכל הבא ליד.‬
‫דובים, ‬
‫בונים ושועלים.‬
‫ארנבות…‬
‫כשמזדמן לתפוס אותן.‬
‫אבל לא משלמים עליהן הרבה.‬
‫איילים.‬
‫עופרים ואיילות.‬
‫אני בטח משעמם אותך, ‬
‫העלמה…?‬
‫ליזי.‬
‫ווימס.‬
‫ג׳וסיה, הצייד.‬
‫מר פרייזר, אדוני.‬
‫רק דיברנו על עור.‬
‫על עורות ופרוות, כלומר.‬
‫המטופל הבא.‬
‫אכן, צייד מוכשר. אני לא משתווה.‬
‫קיוויתי שתחליט להשתקע כאן, איתנו.‬
‫או שזה יהיה מעשה שטות, ‬ ‫לתת לבחור כה מקסים להתקרב לנשים שלנו.‬
‫אני לא חושב רק על נשיקות וכולי, מר פרייזר.‬
‫כואב לי מאוד בגרון.‬
‫אלה נראות בריאות, גברתי.‬
‫מר מקנזי.‬
‫בוחרת לך ארוחת בוקר, גברת קמרון?‬ ‫-כן.‬
‫התרנגולים קוראים, ‬ ‫אבל התרנגולות מטילות את הביצים.‬
‫עכשיו אתה גבר נשוי. חזרת אל הקן.‬
‫תצטרף אליי, מר מקנזי?‬
‫האם סיפרה לך אחייניתי‬ ‫שבכוונתי להוריש לה את נכסיי?‬
‫כן, היא סיפרה. ואני בטוח ש…‬
‫אשתי מודעת היטב לכבוד הזה, ‬
‫גברת קמרון, אבל…‬
‫האמנם?‬
‫זה לא הרושם שקיבלתי מדבריה. טוב…‬
‫אתה מכיר אותה טוב ממני.‬
‫עם זאת, בכוונתי לספר לה ששיניתי את דעתי.‬
‫טוב…‬ ‫-הוריתי לג׳רלד פורבס‬
‫להכין צוואה שלפיה, ‬ ‫אחוזת ריבר רן וכל תכולתה יעברו…‬
‫לג׳רמיה.‬
‫ל…‬
‫מה, לג׳מי הקטן?‬
‫אתה בוודאי יודע שנכסיה של אישה‬ ‫עוברים לרשות בעלה כשהיא נישאת.‬
‫ואני גם יודעת שפרוטסטנטים מרבים להתגרש.‬
‫חשבתי שגם אם לא תאהב את הילד בזכות עצמו, ‬
‫אולי תיטיב עמו מתוך מחשבה על עתידו.‬
‫את חושבת שאני לא מאמין שהוא בני?‬
‫לא אמרתי כך.‬
‫אמרת לא מעט.‬
‫הדברים שלא אמרת נשמעו היטב.‬
‫באיזו זכות את רומזת על דברים כאלה?‬
‫אני מתנצלת, ‬
‫מר מקנזי.‬
‫אך מובן מאליו שגבר‬ ‫עשוי לא לראות בעין יפה‬
‫ילד שאשתו ילדה לאחר.‬
‫אבל…‬ ‫-מספיק.‬
‫אולי אין לי נכסים או כסף, אבל יש לי זמן.‬
‫ואני אתן את כולו לבריאנה ולג׳רמיה.‬
‫אומר לך במילים ברורות:‬
‫אינני מעוניין בכספך, ‬
‫אשתי אינה מעוניינת בכספך, ובני…‬
‫לא יקבל אותו.‬
‫תדחפי אותו לחור שלך, כן?‬
‫כפי שקיווית, גברתי?‬
‫ואף יותר מזה.‬
‫טוב. ראש לאחור.‬
‫פה גדול. תוציא לשון.‬
‫תגיד ״אה״.‬
‫מוגלה בשקדים.‬
‫אני יכולה להוציא אותם.‬
‫זה יכאב, אבל מוטב כך.‬
‫את יכולה לעשות את זה?‬
‫כן.‬
‫אבל הייתי רוצה תרופות וכלים אחרים.‬
‫זה לא זה, נכון?‬
‫כי אם כן, אני כבר מרגיש יותר טוב.‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫ולא חובה להוציא אותם עכשיו.‬
‫אם קלייר תעשה זאת, ‬
‫תשתקע כאן איתנו?‬
‫תעסוק בציד בזמן שלא אהיה פה?‬
‫נשמח לעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫האות שצרוב על היד שלו…‬
‫אני מניחה שזה עונש על גניבה.‬
‫טוב… מי לא גנב משהו מימיו?‬
‫הוא הביא המון עורות איילים ובונים.‬
‫זה בטח לא בזכות השירה שלו.‬
‫כן…‬
‫אשאיר אותך למטופלים שלך, ‬
‫ולמלחמתך ביצורים הזעירים והבלתי־נראים.‬
‫חיידקים.‬
‫היא בהחלט נדמית כמלחמה.‬
‫אז תמצאי לך מפקד.‬
‫טוב.‬
‫הבא בתור.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫טוב לראות שקמת מוקדם, הקולונל פרייזר.‬
‫״המשכים קום״, וכולי.‬
‫ובכל זאת, עליך לתפוס תולעת, אפשר לומר.‬
‫סליחה, אדוני?‬
‫מתוך כבוד לחתונת בתך, ‬
‫דחיתי את העיסוק בנושא עד היום.‬
‫מאמציך לטפח את אדמת המלך ראויים לשבח, ‬
‫אבל הגיע הזמן שתמלא את התחייבותך, ‬
‫לכתר ולי, ‬
‫מיטיבך.‬
‫זה הזמן לצאת לציד, הקולונל פרייזר.‬
‫קבץ את אנשיך.‬
‫אני רוצה שמורטו פיצגיבונס והמורדים שלו‬ ‫ישלמו את המחיר.‬
‫בתלייה או בירי, זה לא משנה לי.‬
‫אבל אני רוצה שגופתו תיתלה בניו ברן‬ ‫ותשמש אזהרה לכולם.‬
‫זה עניין שחורג מגבולות הפרובינציה.‬ ‫תוצאותיו מעוררות עניין רב.‬
‫כן.‬
‫הסגן נוקס וחייליו יישארו ויסייעו לך.‬ ‫עליי להופיע בפני השריפים המקומיים, ‬
‫ולהרגיע אותם שהמושל שלהם נוקט בצעדים‬ ‫הנדרשים לחיסול נגע הרגולטורים הזה.‬
‫מוכרחים לשים סוף לביזוי ממשלת הוד מלכותו.‬
‫בחרתי בך למשימה משום שאתה מכיר‬ ‫את הסקוטים האלה. משום שאתה אחד מהם.‬
‫אל תאכזב אותי, קולונל.‬
‫תתכונן ליציאה תוך שבוע.‬
‫זה יספיק לך כדי לסדר את ענייניך?‬
‫כן.‬
‫אמש חגגנו את האהבה שלנו.‬
‫אבל היום, ‬
‫ובכל יום החל מעכשיו, זה רק אנחנו.‬
‫שלושתנו.‬
‫כן.‬
‫רוג׳ר, מה אתה עושה?‬
‫משהו שהייתי צריך לעשות מזמן.‬
‫ג׳רמיה אלכסנדר איאן פרייזר מקנזי, ‬
‫אתה דם מדמי.‬
‫בשר מבשרי.‬
‫אני מכריז כי אתה בני בעיני כול, ‬ ‫מהיום ועד עולם.‬
‫איפה היית?‬
‫מה קרה?‬
‫טריון משאיר פלוגה שתסייע לי במצוד.‬
‫נצא בעוד שבוע.‬
‫ואם תסרב לצוד את מורטו?‬ ‫טריון ייקח את אדמתנו בחזרה?‬
‫הוא יוקיע אותי כבוגד.‬
‫נשבעתי אמונים לכתר.‬
‫אנא.‬
‫טריון היה מפר את שבועתו לך‬ ‫ברגע שזה היה מועיל לו, ‬
‫או אם היה מוצא דרך להרוויח מזה.‬ ‫-כן.‬
‫וכשתפרוץ המלחמה עליה סיפרת לי, ‬
‫אשקול מחדש את שבועתי, אבל…‬
‫אין לי אפשרות כזאת כרגע.‬
‫בגלל המשפחה שלנו. הדיירים שלנו.‬
‫אם תפרוץ מלחמה, ‬
‫עליי לוודא שהתושבים שלנו יהיו נאמנים לי, ‬
‫לא לטריון.‬
‫התושבים שלנו יעשו כל דבר למענך.‬
‫רוג׳ר…‬
‫אם אגייס מיליציה, יצופה ממנו להילחם.‬ ‫הוא בגיל המתאים.‬
‫הוא לא מוכן לזה.‬
‫לא תוכל להעלים עין?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אם טריון רוצה את הסקוטי שלו…‬
‫אתן לו סקוטי.‬
‫ברמה הסקוטית, ‬
‫כשראש שבט‬
‫יוצא למלחמה, ‬
‫הוא מבעיר את הצלב הבוער, ‬
‫ומעביר את המסר בכל רחבי אדמות השבט.‬
‫זו קריאה לאנשיו, להכין את נשקם, ‬
‫לבוא, ‬
‫להתכונן לקרב.‬
‫אנחנו חברים.‬
‫שכנים.‬
‫בני אותה ארץ.‬
‫אנחנו לא שבט, ‬
‫אני לא ראש השבט שלכם, ‬
‫אבל אני מקווה שאם יגיע הרגע, כולכם…‬
‫תעמדו לצדי.‬
‫איננו יודעים מה יעלה בגורלנו, ‬
‫אבל עלינו לקבל על עצמנו לנדור נדר, ‬ ‫לא רק לנשותינו וליקירינו, ‬
‫אלא גם לאחינו לנשק, ב…‬
‫ארץ חדשה זו.‬
‫עמדו לצדי.‬
‫אני מבטיח לעמוד לצדך, הקולונל פרייזר.‬
‫אני נשבע, ‬
‫בצלב של משיחנו, ישוע הנוצרי, ‬
‫ובברזל המקודש שבידי…‬
‫מה קרה?‬
‫למה הם נשבעים אמונים לאבא עכשיו?‬
‫מאחר שכל הגברים כבר כאן, ‬
‫אביך חשב שיהיה נבון להתכונן לעתיד.‬
‫…אם אי־פעם אשתתף במרד נגדך, ‬
‫הלוואי שברזל מקודש זה ינקב את לבי.‬
‫רוג׳ר מקנזי, ‬
‫הגן על משפחתך ועל משפחתי.‬
‫בן ביתי, ‬
‫סרן…‬
‫רוג׳ר מקנזי.‬
‫סרן?‬
‫כן.‬
‫תהיה מוגן לצדי.‬
‫חזור אחריי.‬
‫אני נשבע בצלב של משיחנו, ישוע הנוצרי, ‬
‫ובברזל המקודש שבידי, שאהיה מסור לך.‬
‫ואני נשבע לך אמונים.‬
‫אם אי־פעם אשתתף במרד נגדך, ‬
‫הלוואי שברזל מקודש זה ינקב את לבי.‬
‫אני רוצה שתבינו שמעשה זה‬ ‫כורך את גורלנו יחדיו.‬
‫אנו יוצרים‬
‫אחדות גורל‬
‫בעולם חדש זה.‬
‫נשבעתם לי, ואני נשבע לכם:‬
‫אשרת אתכם, ‬
‫כשם שנשבעתם לשרת אותי.‬
‫ולא אבעיר שוב את הצלב‬ ‫עד שיגיע זמננו לצאת לקרב.‬
‫עמוד לידי, ‬
‫פרגוס, ‬
‫בן שמי ובן לבי.‬
‫אני נשבע, ‬
‫בצלב של משיחנו, ישוע הנוצרי, ‬
‫ובברזל המקודש שבידי, ‬
‫שאהיה מסור לך.‬
‫דבר אחד אחרון?‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני מניח שאפשר לראות זאת כמחמאה, ‬
‫שהוא רוצה להציג אותי לראווה‬ ‫בארמון שלו בניו ברן.‬
‫הוא התרשם ממך.‬
‫אתה חוזר ואומר לי‬
‫שאתה יודע איך היא תיגמר, ‬
‫ה…‬
‫המלחמה הזאת שצפויה לנו, לדבריך, ‬
‫אבל לא יודע לומר לי דבר על הרגולטורים, ‬
‫על מה שיעלה בגורלם.‬
‫לא.‬
‫לא, אבל אם תחכה…‬
‫שנינו נילחם באותו הצד.‬
‫המלחמה…‬
‫תשנה את פני הארץ הזאת.‬
‫תמיד יש מלחמה בפתח.‬
‫אבל עלינו להחליט…‬
‫באילו מהן להילחם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫יוצר מעגל.‬
‫אולי תוכל לבקש מאלה שיכולים לנסוע ולחזור‬
‫שיחזרו וישנו את הדברים.‬
‫שישנו את המצב כאן.‬
‫קלייר, בריאנה, רוג׳ר…‬
‫באו הנה מתקופה אחרת.‬
‫בשל כך, ‬
‫יש לך את כל מה שרצית מימיך.‬
‫אני לא נוטר לך טינה על כך.‬
‫אבל עליי לעשות מה שעליי לעשות, ‬
‫ואל לך לנטור לי טינה על כך.‬
‫דבר לא יגרום לי לנטור לך טינה.‬
‫לך.‬
‫כבר לא תהיה מוגן כאן.‬
‫אני יודע שאתה נשאר‬ ‫בגלל הנדר שנדרת לאמי.‬
‫ולי.‬
‫עכשיו…‬
‫אני משחרר אותך ממנו.‬
‫לך.‬
‫אנא.‬
‫ושלא יהיה קל למצוא אותך.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬