PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
NAJÍT KLÍČ TUDYTAM!
OZVĚNA? ČARODĚJKA? DUCH? LHÁŘKA
Chceš sirup?
Ano, prosím.
Duncan je na cestě z Bostonu.
Je skvělé, že nám pomáhá se zabydlet.
Proč jste všichni dnes tak potichu?
Nejsme.
No dobře.
Nepamatuješ si, že bys včera viděla...
něco neobvyklého?
Myslíš to zrcadlo? V Bóďově pokoji?
Jo.
Vyleštím ho, ale teď mám na práci spoustu důležitějších věcí.
To je dodávka z železářství.
Tak jo, přemýšlela jsem a...
možná se to včera neseběhlo tak, jak si myslíme.
Plíseň.
V tomhle domě je plno plísně a některé přenáší nemoci.
Způsobují halucinace.
Možná proto si to máma nepamatuje.
Nepamatuje si to, protože je dospělá.
Tak to je vždycky. I do Narnie se dostanou jen děti.
Tohle není Lev, čarodějnice a „kdovíco“.
Jsme ve skutečném světě. Tu dává smysl všechno kromě tebe.
Pojď sem.
Hej, odraze zlé Kinsey!
Jsi jen halucinace z plísně?
Do prdele.
Cos to říkala?
Co to sakra děláš?
Bóďo?
Našel jsi jen tenhle klíč?
Jo.
Počkej! Co ten z mého náramku?
Ten, co tě může vzít kamkoli na světě?
Ztratil jsem ho.
Jen tak jsi ztratil klíč, který tě dostane kamkoli?
Byls z něho tak nadšený. Jak jsi ho mohl ztratit?
Proto mu nemůžem svěřit ani tenhle.
To je Javi. Jestli chceš svézt, jdeme.
Prosím tě, buď dneska normální.
Jestli najdeš další, nesahej na ně.
Jaké to tam bylo?
Já nevím. Jako...
nějaký pekelný dům hrůzy.
Nemůžu uvěřit, že jdeme do školy, jako by se nic nedělo.
Holky v Seattlu si dávaly pauzu od školy na duchovní očistu.
Co takhle den na to, abychom zpracovali, že bydlíme v kouzelným domě?
- Myslíš, že táta o těch klíčích věděl? - Nemluv o tom.
Už tak nás mají za podivíny.
Nezhoršuj to ještě.
Čau, kámo. To je ségra, Kinsey.
- Zdar. - Ahoj.
Ten dům je hustej. Už od mala o něm slýchám různý historky.
Jaké třeba?
Tak jo.
Jednou prý dovnitř vešla nějaká žena a úplně zešílela.
Teď má mozek na kaši a je zavřená v blázinci.
To je pěkná kravina.
Možná.
Kdo ví?
Vidím několik možných vstupních míst, kapitáne.
Rozumím. Zůstaňte ve střehu.
Čau.
Jen takovej tip.
Nejlepší záchod v celým domě. Neucpává se.
Jo, dobré vědět.
Smím promluvit, pane?
Do toho.
Začínám si myslet...
že budeme potřebovat lepší zbraně.
Vole, to je...
Jo, já vím.
Minulý týden jsem si natáhl sval.
Podle doktora se nemám namáhat.
Co s ní je?
Je taková od přírody.
Ještě jsem se tě ani nezeptal na ten včerejšek.
Včerejšek?
Jako by sis to nepamatoval. Čau, Brinkere.
No tak, ty a Eden.
Je tu jeden den a už dostal tu nejlepší z celýho Mathesonu.
Jo, to jen díky mně.
No fakt, vlastně jsem ti to zařídil.
Tak jaké to bylo?
Bylo to... Jo, v pohodě. Bylo to dobrý.
Eden!
Sbal ženskou a zamkni.
Vždycky to přeháníš, vole.
Co?
Zdravím.
Nino?
Jsem Ellie Whedonová.
Můj syn Rufus se tu stará o pozemek.
Ano, zdravím.
Moc mě těší.
Přinesla jsem dárek na uvítanou. Je to speciální gin.
Vyrábí ho sestry Wheelerovy tady v Mathesonu.
V létě mívají v lihovaru hodně turistů.
Děkuju.
Vaše děti prý chodí na akademii.
Učím tam, tělocvik.
Na částečný úvazek, abych mohla být s Rufusem.
To je skvělé.
Jste odsud?
Jo, vlastně jsem chodila do školy s vaším manželem.
Jo, myslím, že jsem s vámi včera našla fotku.
Je roztomilý.
Lucas byl můj přítel.
A Rendellův nejlepší kámoš.
Nikdy se o něm nezmínil.
Promiň.
Haló?
- Paní Zámková? - Ano.
Zdravím, tady Bernadette z akademie.
Ještě jsme od vás neobdrželi platbu školného.
Aha, dobře. Omlouvám se.
Formulář se v tom zmatku asi ztratil.
Už bych měla jít.
Jsem ráda, že tu jsi, Nino.
Díky. Ráda jsem tě poznala.
Asi jsem tě vyděsil.
To jsem nechtěl.
To nevadí.
Viděl jsem tě v tom obchodě se zmrzlinou.
Jmenuju se Rufus.
Jsem adoptovaný.
Pracuju tady.
Jsem skvělý zaměstnanec.
Ahoj. Já jsem Bóďa. Bydlím tady.
Máme stejné G.I. Joey.
Až na to, že ten tvůj má M16.
A můj má kulomet M60.
Asi se ve zbraních vyznáš.
Nikdy jsem pistoli nedržel.
Máma říká, že jsem zprostředkovatel míru,
ale o zbraních toho vím hodně.
Takže...
jaká zbraň je podle tebe nejlepší proti nepříteli,
o kterém si ani nejsi jistý, co je vlastně zač?
Pojď sem.
Tohle. Kdybys pastí potřeboval víc,
vždycky nechávám klíče v horní poličce u sporáku,
ale musíš být opatrný,
jinak bys mohl přijít o ruku. Nebo aspoň o pár prstů.
Pomůžu ti, jestli chceš.
Ne. Tohle musím zvládnout sám.
To kvůli mně je venku.
Asi bys to měl i zamaskovat.
Pokud není blbá.
Jo, blbá teda není.
Nejdůležitější je ale návnada.
Musíš se zamyslet,
co tvůj nepřítel chce nejvíc.
No jo, co vlastně chce?
Tak.
Kéž bych měla váš metabolismus.
Máte tady prosím toalety?
Jasně. Jsou tamhle.
Super.
NÁRŮST 3 % V PRODEJI LUXUSNÍCH VĚCÍ
Poplach!
Škrť mě.
Teď já.
To je moc.
Přestaň.
Pusť mě.
Kinsey, ahoj.
Jak se máš? Já...
Hele, chtěl bych se omluvit za ten včerejšek.
Moc mě to mrzí.
Fajn...vím, že to neznělo moc upřímně,
asi proto, že jsem Brit, a tak mám emoční rozsah jako scone.
- Jako co? - Scone.
Však víš, takovej ten koláček, který nikdo nikdy nechce.
Aha. Myslíš „skoun“.
Jo, vidíš, ani vyslovovat neumím.
Ale i tak...
vážně mě to mrzí, Kinsey,
a doufám, že mi odpustíš.
Myslím, že seš na skouny moc tvrdej.
Čau, hele budu mít trochu zpoždění. Chci si nechat vyfoukat vlasy.
- Tak si Amandu představuju. - Dobře, ale...
Můžeš mi to proplatit.
Tak zatím.
Kdo je Amanda?
Moje hrdinka.
Se Saviniho partou budeme natáčet příklad pořádného hororu.
Krátkej film, bude to Cákání krve.
Podle mě by to mělo být Stříkání krve, protože krev stříká, ne cáká,
ale to nikoho ze Saviniho party nezajímá, takže...
cákání.
- A Eden je v hlavní roli. - Eden?
Jo, je celkem talentovaná, když ze mě zrovna nevysává život.
Kdybys chtěla, můžeš se k nám v natáčení přidat
a já bych se mohl omluvit pořádně.
Dělám smoothies, takže...
A slibuju, že tam nic fakt děsivého nebude,
kromě Edenina monstrózního ega, samozřejmě.
Děkuju.
Promiňte.
- Vy jste paní Zámková? - Ano.
Jsem Joe. Můžete na chvilku?
Zdravím.
Jsem Joe Ridgeway.
Děkan 11. ročníku. Mám vašeho syna na angličtinu.
- Jak mu to jde? - Jsou to jen dva dny,
většinou čekám aspoň do třetího,
než začnu kteréhokoli studenta soudit.
Chápu.
Ale je jasné, že je to chytrý kluk.
Jen je tichý, to je vše.
Jo.
- No, víte, bylo toho teď... - Já vím.
A dohlédnu na něj.
To vám slibuju.
- Děkuju. - Víte, je to zvláštní,
jak mi připomíná jeho otce.
- Znal jste ho? - Moc dobře.
Byl jsem i jeho učitel.
Vážně?
Takže jste učil i Ellie a Lucase a všechny ty ostatní?
Jo. Byli pořád spolu.
Rendell vždycky říkal, že byl samotář.
Jo, no...
Možná, když byl ještě mladší,
ale od určité chvíle byli s kamarády pořád spolu.
Pořád něco vymýšleli,
ale byly to hodné děti.
Je to tragédie, co se jim stalo.
Nikdy o nich nemluvil?
Vůbec?
Paní Zámková, potřebuji ještě jeden podpis.
Měl bych jít, za pár minut učím.
Rád jsem vás poznal.
- Nápodobně. - Tak jo.
- Ještě se uvidíme. - To doufám.
- Ahoj. - Ahoj.
Přišel ses přihlásit?
Ne, na takové aktivity moc nejsem.
Tak proč jsi tady?
Chtěl jsem ti říct, že mezi mnou...
a Eden se nic nestalo.
Myslíš, že to nevím?
Je to moje kámoška.
Všechno mi řekla.
Myslela jsem, že seš slušnej kluk...
až do dnešního rána.
Takže mně to vysvětlovat nemusíš...
ale můžeš říct Javimu a Brinkerovi, jak to bylo doopravdy.
Ne?
Nezájem?
Hele, můžeš být buď hajzl,
nebo hodnej kluk.
Nemůžeš být obojí.
Ahoj. Jdeš se přihlásit?
Jo.
Jen zapiš svoje jméno a třídu. Tady.
Pojď si na chvilku sednout.
Rychle. Mám hokej.
Řekni mi, co víš o Samu Lesserovi.
Nevím. Je celkem divnej.
Asi...
nemá moc kamarádů, co?
Ne, asi ne.
Proč?
Říkal jsem si, že by ses s ním mohl skamarádit.
Pomohlo by mu to, někoho mít.
- Nějaký problém? - Jo.
Tati, kámoši mi to už tak dávají sežrat. Říkají mi výchovný poradce.
Jestli s sebou začnu ještě tahat Sama stylem:
- „Mám divnýho mazlíčka,“ bude... - ...to konec světa?
Prosím tě, nech toho.
Vím, že jsi oblíbený a máš vliv,
tak prosím, abys ho využil.
- Tati, prosím. - Vlastně...
to není prosba.
Tylere!
Nechtěla jsem tě špehovat.
Ale je fajn, že se zapisuješ na více věcí.
Možná bys mohl zkusit časopis, debatní kroužek nebo...
Nech mě být, jo?
Jsem tu dva dny, sotva trefím do třídy.
Já vím, promiň. Jen...
chci, abyste tu byli šťastní.
Já vím.
Dohlédni na Kinsey, jo? Nespřátelí se tak snadno jako ty.
Tak u večeře.
Pozdravuj ode mě ženu.
Přejete si?
Jo.
Prodáváte podobné klíče?
Teda, ten je fakt skvělý.
Asi je tak...
ze 17. století.
Můžu?
Je lehčí než jakékoli železo.
Odkud ho máš?
Nejsem si jistý.
Podívám se, co tu mám.
Tady.
Tyhle asi nikdo nepotřebuje, ani já ne.
Klidně si je vezmi.
Děkuju.
Kinsey!
Doufal jsem, že mi tvůj táta odpoví na pár otázek, ale ne.
Pomůžeš mi ty, Kinsey?
Poslední šance.
KDYBY TĚ TO ZAJÍMALO... CÁKÁNÍ KRVE, NAPSAL SCOT CAVENDISH
Jak to jde?
No, brácha mě nechal napospas cizím lidem, takže...
Je ti snad deset?
Promiň.
Jen se snažím přežít den, aniž bych se zbláznil.
Vážně.
Jo, já taky.
Tylere?
ČEKÁM VENKU.
Hej!
JDEŠ?
Promiň. Javi na mě čeká.
Měl bych jít.
Promiň, jdu brzo.
To nic.
Rufus nám vzadu proráží cestu sněhovou frézou.
- Dojdu pro něj. - Ne, počkám.
Nerad nechává věci rozdělané.
Vlastně...
jsem ráda, že máme chvíli čas. Chci se tě na něco zeptat.
Dáš si čaj?
Když jsem mluvila s učitelem angličtiny, Joeem Ridgewayem,
o něčem se zmínil, o nějaké...
tragédii.
Co tím myslel?
Když jsme...
byli v posledním ročníku...
došlo k nehodě.
Tři naši přátelé se utopili.
Panebože.
Kde?
V příbojové jeskyni.
Asi osm set metrů severně odtud.
Všichni jsme zrovna odmaturovali a...
oslavovali jsme...
nepomysleli jsme na příliv.
Moc mě to mrzí.
Proč mi o tom Rendell neřekl?
Možná na to jen nechtěl myslet.
Byla to ta nejbolestivější věc, která se komukoli z nás kdy stala.
Já o tom taky nikdy nemluvím.
Lucas...
Vím, že většina lidí si řekne:
středoškolský románek, no a co? Ale...
on byl výjimečný.
Dáme tam ten klíč.
Nedramatizuj to tak, kámo. Je to jen škrábanec.
Čau, Logane.
Co je? Stalo se něco?
Jo. Nějakej debil mi bezdůvodně objel auto klíčem.
Nekecej!
To je na hovno.
- Napadá tě, kdo to mohl být? - Ne.
Nikdo toho hajzla neviděl.
To je blbý.
- Měl bych jít domů, brácha... - To nehrozí, kámo.
Truchlím za poškrábaný auto. Musíme to zapít.
- Ne, já fakt... - Zatím, Logane.
Co to děláte?
V pohodě. Děláme to furt.
Schovej si to pod ruku a dělej to, co my. Pojď.
Co si myslíte, že děláte?
Jste v pořádku?
Hele...
ani to nechci.
Můžete si to vzít zpátky?
Tak to nefunguje, hochu.
- Prosím, já... - Hej!
Říkal jsem si, kam jsi zmizel. Jen jsem si odskočil.
Nemají tu zrovna nejpřístupnější záchody.
Dík, žes mi to podržel.
Občanku?
DATUM NAROZENÍ 14. 12. 1998
Znáš ho vůbec?
Jo, to je Tyler Zámek.
Slyšel jste o Zámkových, ne? Nastěhovali se do Klíčova.
Aha. Jasně. Jo.
Upřímnou soustrast.
To je dobrý.
Zatím, Tylere.
Bóďo, ahoj.
Chyběla jsem ti?
Měla jsem díky tobě skvělý den.
Bylo to super. Dokonce jsem ti vyhrála...
Páni.
Co...
jsi to našel?
Bóďo.
Myslel sis, že mě chytíš do pasti a donutíš mě, abych ti vrátila ten klíč?
- Myslela jsem, že jsme přátelé. - Nejsme přátelé.
Lhalas mi a pokusila ses zabít mou mámu.
- Jaké další klíče jsi našel? - Žádné.
No...
tak to se asi musíš víc snažit.
A až je najdeš, předáš je zpátky mně.
A proč bych to dělal?
Protože až se vrátím,
nebudu už tak milá.
Hodně štěstí, Bóďo.
Lepící pásku.
Díky.
Čau, jsem Gabe.
Něco na zub?
Jo, promiň, Gabe je v Mathesonu taky novej.
Hledali jsme příšeru, tak jsme mu nabídli přátelství za to,
že si obleče neprodyšný kostým.
Moc teda nevoní.
A co máš vlastně být?
Neslyšelas o Amphropetě?
Je to místní legenda.
Napůl člověk, napůl humr,
naštvaný, že jsme jeho bratry odsoudili k životu v hlubinách.
Občas unese nějakého rybáře.
Nebo puberťáky muchlující se na pláži.
Nejspíš někomu ze tvých předků jedním šmiknutím odstřihl duši od těla.
Promiň.
Odpouštím ti.
Efekty budou hustý.
Zadie na tom dělala týdny.
Když Gabe zaútočí, exploduje mu hlava
a z téhle hadice vyprskne na Eden krev.
Pardon, počkat. Nečekala jsem, že na sobě budu mít krev.
Je to ve scénáři.
Z Nathanielova krku vytryskne krev
a příšerně potřísní celé tělo křičící Amandy.
Ale nevěděla jsem, že chcete použít fakt krev.
Je to jen obarvený sirup.
Jedlý a dá se vyprat.
Nechápu, proč to nemůžeme udělat bez toho.
Protože ten gauč máme od charity a sama víš, Eden,
že se ten film jmenuje Cákání krve.
Buď já, nebo ta krev.
Já jsem pro krev.
Očividně.
Já můžu hlasovat taky?
Jo, taky jsem pro krev.
Je rozhodnuto, Eden.
Padám odsud.
Pa. Milujem tě.
Právě jste si zničili vlastní film.
- Co teď? - Já nevím, Dougu. Navrhni něco.
Možná...
by to mohla zahrát Kinsey?
Ne. To není dobrý nápad.
Myslím, že Kinsey úplně není na...
takovýhle typ filmové metodologie.
Ne, zvládnu to.
Fakt? Jo?
Jo, jasně.
Ale slíbils mi smoothie.
Takže, jsi Amanda
a zrovna jsi začala chodit s Nathanielem,
kterého v ostatních scénách budu hrát já.
Páni, seš i herec?
- No... - Herec je silné slovo.
Douglasi, dost toho žvanění. Něco tady probíráme. Takže...
Chystáte si sednout a podívat se na film.
A možná taky posunout váš vztah na druhou metu.
Jsi vzrušená, ale nervózní. Jsi plná touhy, ale máš složitou minulost.
Dává to smysl?
- Myslím, že jo. - Super.
A jen abys věděla, máme na to jen jeden pokus, takže...
Tak jo, jdeme na to. A...
na místa!
Dougu, zvuk.
Zvuk zvučí.
Zadie, klapka.
Cákání krve, scéna 23, záběr první. Klapka.
Do toho.
A... akce.
Nathanieli.
Nemůžu uvěřit, že ses začal dívat beze mě.
Snad jsem do toho popcornu nedala moc másla.
To ani nejde.
A Gabe.
Dobře. Tři...
dva... jedna!
Teď, Kinsey, zakřič.
Kinsey...
Kinsey, zakřič.
Kinsey...
Kinsey, udělej něco. Kinsey!
Kinsey!
Stop.
Končíme.
Promiň.
Hej, ne, to je... to nevadí.
To nic.
Netrap se tím.
Ta krev je stejně moc červená.
Stejně bychom to museli natočit znova, že jo?
Jo. Možná to půjde upravit.
Dougu Prazile, cos to řekl!
Díky za pomoc.
Mrzí mě, že Kinsey s Tylerem večeři nestihli.
Tím se netrap.
Cloumá s nimi puberta.
Aspoň je toho víc pro nás.
Duncane...
proč myslíš, že mi Rendell
o těch utopených nikdy neřekl?
O jakých?
O jeho kamarádech. O tom nejlepším, o Lucasovi.
Aha, jo...
Asi jsem...
Moc si to nepamatuju.
O čem to mluvíš?
Bydlels tu, když se to stalo.
Muselo to být traumatické.
Jo, pro Rendella asi jo.
Ty jsi ale jeho bratr
a oni byli jeho nejbližší přátelé a...
zemřeli.
Nechápu, jak si to můžeš nepamatovat.
Hele... Rendell byl o hodně starší.
Moc se se mnou nebavili.
Takže asi jen...
Vlastně nevím, proč si to nepamatuju.
Jako by celý ten časový úsek
někdo vymazal.
Nechápu to.
Asi proto tady nerad trávím moc času.
Zmínil se ti někdy Rendell o Samu Lesserovi?
Ne, proč?
Čau!
Kinsey, právě včas.
Nudle už jsme snědli, ale ještě máme jarní závitky.
- Ježiši! Co se ti stalo? - To nic, je to falešná krev.
Jedlá a dá se vyprat.
Jdu se umýt.
Mám pro tebe dárek.
Nemusels mi nic dávat.
Druhý stupeň dokončuješ jen jednou...
když na to jdeš správně.
To je super.
Schovával jsem si to u sebe dlouho.
Myslím ale,
že teď už ho nosit můžeš.
Je to takové rodinné dědictví.
Díky, tati.
Je krásný.
Vždycky byl pro mě výjimečný. Vím, že se o něj postaráš.
Nikdy o své rodině nemluvíš.
Prostě jsme...
začali směřovat naše životy jiným směrem.
Nikoho jiného než vás nepotřebuju.
Ani si vás nezasloužím.
Držte se pospolu,
ty se svými bratry.
Jasně.
Jsem na tebe moc hrdý.
BÓĎA
Před mámou jsem tě kryla.
Řekla jsem, že se učíš v knihovně.
Díky.
Jo, není zač.
Co po mně chceš?
Byla bych blbá, abych od tebe něco chtěla,
zvlášť v tomhle stavu.
V jakém stavu?
- Jsem unavený. - Kdysi jsi se mnou mluvil...
o všem...
i o blbostech. Ale teď...
když je to fakt na hovno...
tě už ani nepoznávám.
Začíná mě to děsit.
Jsem pořád stejný.
Ne, nejsi. Jsi...
Bóďo?
Bóďo!
Hej! Na to se musíte podívat!
Za mnou!
Co to...
Překlad titulků: Beata Krenželoková