‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בסדר.‬
‫אני יכול לדבר?‬
‫אני אדבר.‬
‫אני חושב שאני יודע במה מדובר.‬
‫אז כדי להתחיל את השיחה, ‬
‫בבקשה תזכור שכל מה שקרה‬ ‫בין מר וארגה לביני, ‬
‫אני מקווה שזה מים מתחת לגשר, ‬
‫כי אחרי שהכול נגמר, ‬
‫אתה יצאת אדם חופשי.‬
‫כלומר, אפילו לא היית יום שלם במעצר.‬
‫ואני מודה שהיו קצת מהמורות בלהגיע לשם, ‬
‫אבל... הדרך לצדק לעיתים נדירות חלקה.‬
‫אז אני מקווה שבסוף, אתה יודע, ‬
‫התוצאה הסופית מדברת בעד עצמה.‬
‫היה לך עסק עם בן דוד שלי, טוקו.‬
‫טוקו?‬
‫הו, בטח, כן, ‬
‫ואני רואה את הדמיון המשפחתי.‬
‫בן הדוד שלך משאיר חתיכת רושם.‬
‫יש לו לב ענק, ‬
‫ותשוקה רצינית לצדק.‬
‫יש לו מזג חם, הא?‬
‫לא שמתי לב.‬
‫מה שלום הסבתא המקסימה שלך?‬
‫אתה יודע, טוקו סיפר לי עליך.‬
‫אתה הבחור עם הפה.‬
‫כן.‬
‫הבחורים האלו בבית, ‬
‫איך הם קראו לה?‬
‫כלבלבה.‬
‫כלבלבה, כן.‬
‫נכון.‬
‫אתה יודע, הטוקו שאני מכיר, ‬
‫היה פושט להם את העור בעודם בחיים‬ ‫ונותן לבזים לאכול להם את העיניים.‬
‫אבל הנה היית שם.‬
‫אתה אומר, "בלה, בלה, בלה, " ‬ ‫והם יוצאים משם.‬
‫כלומר, זה מדהים, באמת.‬
‫הם בעצם התגלגלו משם.‬
‫אז, איגנסיו ואני, ‬
‫יש לנו משהו שאתה יכול לעשות בשבילנו.‬
‫באמת?‬
‫כן, יש לנו בעיה משפטית.‬
‫בעיה משפטית? פנטסטי!‬
‫אני כל כך...‬
‫פשוט לרגע, חשבתי שאני הולך...‬
‫לבלוע קונדומים מלאים בהרואין!‬
‫לא. אולי אחר כך.‬
‫יש לנו בחור שיושב בכלא העירוני, ‬
‫הוא נעצר לפני יומיים.‬ ‫-נעצר בגלל מה?‬
‫כן, אנחנו נגיע לזה.‬
‫אנחנו צריכים שהחבר שלנו‬ ‫יגיד לשוטרים כמה דברים.‬
‫כמה דברים חשובים.‬
‫דברים חשובים. הבנתי אותך.‬
‫אנחנו רוצים שהוא יגיד בדיוק מה שנגיד לו.‬
‫לא יותר, לא פחות.‬
‫אבל אסור לשוטרים לדעת שזה מגיע מאיתנו.‬
‫אז, אנחנו נשלח אותך לשם, ‬
‫אתה תגיד לו איך לעשות את זה, ‬
‫והם לא יכולים להקשיב.‬
‫חסיון עורך דין-לקוח.‬
‫כן, זה.‬
‫זה מחמיא.‬
‫אני יכול להציע... את זה?‬
‫תקשיב, אני מבטיח לך שיש‬ ‫חמש כאלה בכלא העירוני ממש עכשיו.‬
‫אתה מעביר טלפון חד-פעמי‬ ‫בתוך "ארנק הכלא" של מישהו, ‬
‫אם אתה מבין על מה אני מדבר.‬
‫בכל מקרה, תדבר ישירות‬ ‫עם הבחור שלך. תיפטר מהמתווך.‬
‫זה עובד טוב יותר אם אתה שם איתו.‬
‫אתה הבחור בשביל זה.‬
‫זה פשוט... זה...‬
‫נהדר. זו המילה היחידה עבור זה.‬
‫במצפון טוב, אני חושב שאני חייב‬ ‫להזהיר אותך שהתעריפים שלי עלו.‬
‫אז, לעשות משהו כזה יכול להיות יקר.‬
‫כאילו, כמה יקר?‬
‫יקר.‬
‫זה...‬
‫אני מתכוון...‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬
‫הו, זה יום שלם מהזמן שלי, ‬
‫ועבודת הכנה, תחבורה, ‬
‫דמי בהילות...‬
‫תעשה את החישוב, זה, כאילו, שבעת אלפים...‬
‫שמונה... תשע מאות עשרים וחמש דולר.‬
‫כן.‬
‫שבעת אלפים, תשע מאות עשרים וחמש?‬
‫זה המחיר המקובל, אז...‬
‫אני לא יודע.‬
‫בטח.‬
‫בשביל הטרחה שלך, ‬
‫נעגל את זה לשמונה.‬
‫טוב, אז בסדר.‬
‫עוד אחד.‬
‫אני לא יודע, מייק.‬
‫אולי מספיק להערב, ‬
‫ואני אזמין לך מונית?‬
‫שים אותם בקופה ותמזוג לי עוד אחד.‬
‫היי.‬ ‫-כן.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫אם אתה רוצה לעשות משהו בשבילי, ‬
‫תוריד את זה.‬
‫את מה?‬
‫ממש שם, ‬
‫השלישי מלמטה.‬
‫אני לא יודע, מייק.‬
‫הלקוחות שולחים אותם.‬
‫זו מסורת.‬
‫תוריד את זה.‬
‫מצטער, מייק.‬
‫תוריד את זה.‬
‫נראה לי ששתית מספיק.‬
‫תוריד את זה, עכשיו.‬
‫בבקשה.‬
‫הו, אלוהים. אתם יודעים שזו אחותי.‬
‫היי, היא לוהטת, יו. זה כל מה שאני אומר.‬
‫אני מנסה לקרוא לה.‬
‫תקלטו את הטיפש הזה.‬
‫בסדר, חבר'ה, בואו נשחק.‬
‫סבאל'ה, לאיפה אתה הולך?‬
‫יו, יש לך 20 דולר, שאתה יכול להלוות לי?‬
‫אל תפחד.‬
‫אני לא הולך לנשוך.‬
‫יש לי הרבה יותר מ-20 דולר, אידיוט.‬
‫היי, יו, סבאל'ה מוכן לקרב. אוקיי.‬
‫אתה תיתן לראש כדור לדבר איתך ככה?‬ ‫-חכה רגע, סבאל'ה.‬
‫אז?‬
‫היי.‬
‫סיימת?‬
‫כמעט.‬
‫תודה.‬
‫הכול טוב?‬
‫כן.‬
‫למעשה, אני סוג של חוגגת.‬
‫חוגגת מה?‬
‫הרגע הבנתי שכל הלקוחות שיש לי‬ ‫מחר הם פרו-בונו, כל היום.‬
‫בלי מסה ורדה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫לצדק.‬ ‫-כן.‬
‫מה איתך?‬
‫ובכן...‬
‫פגשתי...‬
‫כמה אנשים מעניינים...‬
‫והיו לי כמה...‬
‫עליות ומורדות.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫מבחינה כלכלית, ‬
‫לסול גודמן היה את היום הכי טוב שלו עד כה.‬
‫קאצ'ינג!‬
‫כל הכבוד לסול.‬
‫כדאי שאתכונן למחר.‬
‫כן. לכי תתפסי אותם, נמרה.‬
‫נומיליפור לא מיועד לכולם.‬
‫התקשרו לרופא שלכם אם אתם חווים...‬ ‫-מצטערת.‬
‫תופעות לוואי כוללות...‬
‫מה את עושה?‬
‫אני צריכה לפרק את זה כדי לנקות את זה.‬
‫היי.‬
‫פשוט...‬
‫תניחי לזה.‬
‫תראי את זה.‬
‫הזמנת אוכל?‬
‫כן?‬
‫איגנסיו?‬
‫מה?‬
‫אני רוצה לראות את איגנסיו.‬
‫מי זה?‬
‫אבא שלו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אני יכול להיכנס?‬
‫זה בסדר?‬
‫כמובן.‬
‫היי.‬
‫אמבר, זה אבא שלי.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫הו, כן, גם לי.‬
‫סלח לי.‬
‫אפשר להביא לך משהו?‬
‫רוצה קפה?‬
‫לא.‬
‫כל כך גדול.‬
‫וחדש.‬
‫מה שלומך, אבא?‬
‫גוטיירז נתן לי הצעה.‬ ‫הוא רוצה לקנות את המוסך.‬
‫באמת?‬
‫אל תגיד לי.‬
‫הוא רוצה להפוך את זה למוסך אחר?‬
‫לא.‬
‫הוא רוצה לשמור את זה כפי שזה.‬
‫אבל...‬
‫הוא הציע לי יותר ממה שזה שווה, ‬
‫אפילו עם האדמה.‬
‫מה אתה הולך לעשות?‬
‫תמיד חשבתי שהמוסך יהיה שלך.‬
‫הו, אבא...‬
‫אתה הולך לעבוד 11 שעות ביום עד סוף חייך?‬
‫אתה, מה דעתך?‬
‫זה נשמע כמו הצעה טובה.‬
‫סוף סוף...‬
‫אתה תוכל לצאת לפנסיה.‬
‫זה אתה, נכון?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה שלחת את גוטיירז.‬
‫מה שהוא מציע לי, הוא שלך.‬
‫אבא, לא.‬
‫זו הדרך שלך לגרום לי לברוח.‬
‫זאת הדרך שלך לגרום לנו לברוח.‬
‫ואתה רוצה שגם אני אברח.‬
‫תכחיש את זה.‬
‫תגיד לי שאני טועה.‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫אמרתי לך מה אתה צריך לעשות.‬
‫תוותר על זה.‬
‫תסגיר את עצמך למשטרה. תתמודד עם מה שעשית.‬
‫אתה רוצה לברוח, תברח!‬
‫אבל אני?‬
‫אין מצב, אני לא אברח!‬
‫נעים להכיר אותך, גברת צעירה.‬
‫- השופטת מרגרט מטלוף -‬
‫קים, קרה משהו עם טוקומקארי.‬
‫לא עכשיו, סטף.‬ ‫-לא הייתי מפריעה לך עם זה...‬
‫ביקשתי ממך לטפל בזה.‬
‫אנחנו מטפלים, אבל יש רק...‬ ‫-סטף, זה לא הזמן, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫גברת וקסלר, עברתי על בקשתך לביטול המשפט‬
‫ואת תגובת המדינה בת העמוד הבודד.‬
‫הטיעון שלך מנומק.‬ ‫למרות זאת, אני דוחה את העתירה.‬
‫כבודה, אני רוצה להזכיר לך‬
‫שזה למעשה היה בסך הכול סכסוך משפחתי.‬
‫הלקוחה שלי...‬ ‫-אני אעצור אותך שם.‬
‫זו לא האינטראקציה השלילית הראשונה‬ ‫של הלקוחה שלך עם הקורבן, ‬
‫מה שמראה דפוס התנהגות, ולכן, ‬
‫אני עדיין מסכימה עם המדינה‬ ‫שהעניין הזה שווה את זמנו של בית המשפט.‬
‫כבודה...‬ ‫-בחירת המושבעים מתחילה ב-16 ביוני.‬
‫אני מצטערת שזה לא יצא כפי שרצינו.‬
‫כשנכנסנו לזה, כולנו ידענו שלהביא‬ ‫לביטול התיק יהיה כמעט חסר סיכוי.‬
‫השופטת נראתה די כועסת.‬
‫כן, היא יכולה להצטייר ככזו, ‬ ‫אבל היא למעשה ממש הוגנת.‬
‫אז עכשיו התביעה תחזור אלינו‬ ‫עם עסקת טיעון מציאותית יותר, ‬
‫אבל אם לא נאהב את מה שיש להם להציע, ‬ ‫אני מאמינה שננצח במשפט הזה.‬
‫מה זה אומר?‬
‫תהיה לנו הזדמנות להסביר מה באמת קרה‬ ‫מול חבר מושבעים של אנשים רגילים.‬
‫תראי, ניסית לעשות משהו טוב, ‬ ‫ואני חושבת שהם יראו את זה.‬
‫רק תשמרי על האמונה, בסדר?‬
‫אני מצטערת, אני כבר אחזור.‬
‫זה ריץ'. זו הפעם השנייה שהוא מתקשר.‬
‫היי, ריץ'.‬
‫אני מבולבל.‬
‫חשבתי שכבר תהיי בדרך לטוקומקארי.‬
‫ריץ'...‬ ‫-בדיוק סיימתי שיחה עם קווין ווצ'טל.‬
‫הוא רוצה שתהיי שם עכשיו‬ ‫לסדר את זה באופן אישי.‬
‫ובכן, אני מוחמאת, ‬
‫אבל הלקוחות שלי זקוקים לי.‬ ‫יש לי יום שלם של הופעות מול שופטים.‬
‫כל שאני יכול לומר לך‬ ‫זה שהוא התקשר פעמיים ב-40 דקות.‬
‫אני מבטיחה לך, טוקומקארי תחת שליטה.‬
‫המתמחים יותר ממסוגלים להתמודד עם זה.‬
‫תעזרי לי להבין.‬
‫זה לא שאת באמצע משפט רצח.‬
‫ריצ'רד, זה רק קווין מתנהג כמו קווין.‬
‫אל תביני לא נכון, אני מכבד‬ ‫את מסירותך ללקוחות הפרו-בונו שלך.‬
‫אבל בזכות מסה ורדה האורות שלנו דולקים.‬
‫אנו יכולים להסכים על כך?‬
‫כמובן.‬
‫זה קרה לכולנו.‬
‫מדי פעם צריך לתת קצת כדי לקבל קצת. מבינה?‬
‫ויולה כבר תדרכה את סטף וגארי.‬ ‫הם ייקחו את תיקי אחר הצוהריים שלך‬
‫וישיגו דחיות אם יהיה צורך.‬
‫אז תסעי לשם, מיד.‬
‫בסדר, אני בדרך.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫תודה לך אדוני השוטר. נודיע לך כשנסיים.‬
‫שב.‬
‫מי אתה?‬
‫אני עורך הדין החדש שלך.‬
‫לא התקשרתי לשום עורך דין.‬ ‫-לא, אתה לא התקשרת.‬
‫לאלו התקשר.‬
‫לא אמרתי שום דבר לאף אחד.‬
‫סתמתי את הפה שלי.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אל תדאג, ילד.‬
‫אני רק חדשות טובות בשבילך.‬
‫בסדר, יש לנו הרבה על מה לעבור כאן.‬
‫איך אתה עם שינון?‬
‫- משטרה, התקשרו 911 -‬
‫- הכלא העירוני -‬
‫- G 698D2, ממשלתי, ניו מקסיקו, ארה"ב -‬
‫- אסורים כלי-נשק, אסור לעשן -‬
‫- אסור לירוק או לקלל -‬
‫סילחו לי.‬
‫- האנק שריידר, סוכן מיוחד משרד המשפטים -‬
‫היי, מירנה. איך הילד?‬
‫הוא בסדר, האנק.‬ ‫-הוא משחק בסיס שלישי?‬
‫תופס.‬ ‫-תופס.‬
‫היי, סטיב.‬ ‫-נראית טוב, מירנה.‬
‫תן לי לשאול אותך משהו.‬
‫האם בלנקה זורקת לפח דברים‬ ‫בדיוק ביום שפג תוקפם?‬
‫כמו מה?‬
‫כל דבר. חלב, קטשופ, רוטב סויה.‬
‫בדיוק כאשר השעון מראה חצות, ‬
‫מארי מגישה לי שקית מלאה במצרכים, ‬ ‫ודוחפת אותי לפחי האשפה.‬
‫כלומר, רובם עדיין טובים.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫ובנקי מזון לא מקבלים מזון שפג תוקפו.‬
‫תודה על זה, אן לנדרס.‬
‫פעם מצאתי פחית ישנה של ציפוי וניל.‬
‫אכלתי אותה. אני עדיין כאן.‬
‫אתה מה?‬
‫היי.‬
‫דיברנו על אוכל שפג תוקפו.‬ ‫חשבתי שזה רלוונטי.‬
‫בוא נגמור עם בזבוז הזמן הזה.‬
‫בסדר!‬
‫דומינגו מולינה.‬
‫נעצרת על החזקת 15 גרם של מת' באיכות רחוב.‬
‫זה משקל מסחרי.‬
‫הוא לא דיבר בשני הלילות הראשונים שהוא כאן‬
‫ועכשיו יש לו התגלות…‬
‫והוא רוצה לדבר.‬
‫בסדר.‬
‫תהמם אותי.‬
‫תגרום לעיניים הקטנות שלי להתרחב מעונג.‬
‫מה אם אני יודע איפה יש‬ ‫חצי מיליון בכספי סמים?‬
‫ "מה אם" ?‬
‫מה... אם?‬
‫אם זה נכון, ‬
‫דברים יכולים להסתדר טוב עבורך.‬
‫השותף שלי צודק. סוג כזה של מידע‬ ‫יכול להוביל לדברים טובים.‬
‫תן לי את הפרטים.‬
‫מאיפה הסמים מגיעים?‬
‫למי הכסף הולך?‬
‫השם של הבוס שלך?‬
‫ולמי אתה מדווח?‬
‫בתור התחלה.‬
‫בסדר.‬
‫הסוחר מעביר למעלה את הכסף, נכון?‬
‫אבל הם לא פוגשים פנים אל פנים‬ ‫את החבר'ה הגדולים, אז...‬
‫הם משאירים את זה בנקודות שונות.‬
‫נקודות מסירה?‬ ‫-כן.‬
‫נשמע כמו מבצע גדול.‬
‫וואו! היי!‬
‫שקט!‬
‫האם דיברת איתם?‬
‫האם דיברתם עם מרשי‬ ‫מבלי שעורך הדין שלו יהיה נוכח?‬
‫ואתה הוא...?‬
‫סול גודמן. אני עורך הדין של מר מולינה, ‬
‫ואתם מפרים את זכויותיו החוקתיות.‬
‫סול...‬
‫זה הכול טוב, גבר!‬
‫באמת? בחייך. זה השם שלך?‬ ‫-תקשיב, אדוני השוטר...‬
‫סוכן מיוחד.‬
‫הו, מחלק הסמים.‬
‫הו, אני רואה.‬
‫אוקיי, הבולשת הפדרלית.‬
‫ובכן, מה, הם לא מלמדים בימינו‬ ‫את החוקה בקוונטיקו?‬
‫כן, קוונטיקו זה ה-FBI.‬
‫לא אכפת לי. FBI ,DEA, מחלקת התברואה.‬
‫הגיע הזמן ששניכם רבותיי‬ ‫תפנו את המקום. הנה הדלת.‬
‫קישטה. לכו מכאן.‬
‫הלקוח שלך ויתר על זכותו לעורך דין.‬
‫וואו, הוא בהחלט לא ויתר.‬
‫כן, אני ויתרתי.‬ ‫-תסתום, אוקיי? אף אחד לא מדבר אליך.‬
‫אבל הוא רוצה לדבר איתנו.‬
‫הוא מבולבל, בסדר?‬ ‫הפילו אותו על הראש כשהיה ילד.‬
‫אני רוצה לדבר.‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫-כן, אני רוצה.‬
‫נשמע כמו שהוא רוצה.‬
‫אתה פשוט... רק רגע.‬
‫בוא הנה.‬
‫פשוט... בוא הנה!‬
‫האם אתה יודע... והרגע דיברנו על זה, אוקיי?‬
‫אתה לא מדבר עם אף אחד.‬
‫אני עושה את העבודה שלי, ‬
‫שזה להגן עליך מעצמך!‬
‫אני מדבר בין אם זה מוצא חן בעיניך או לא.‬ ‫-אתה הורג אותי כאן, בנאדם.‬
‫אוקיי, תראו...‬
‫הלקוח שלי עושה את מה שאני סבור‬ ‫שהיא טעות חמורה, ‬
‫וגם מראה חוסר אמון שובר לב בעורך הדין שלו, ‬
‫ואני לא אשקר, זה כואב.‬
‫הוא מתעקש על לעשות עסקה, אז...‬
‫אז בוא נדבר לעניין.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אנחנו לא מעוניינים.‬
‫אני מרגיש שעושים לי טיזינג, ‬ ‫ולא במובן הטוב, אם אתה מבין מה אני אומר.‬
‫אין חצי מיליון, מעולם לא היה.‬
‫כן. בולשיט!‬
‫אמרתי את זה מראש, זוכר?‬ ‫-נכון.‬
‫רק רגע.‬ ‫-בוא נעוף מכאן.‬
‫שיהיה לכם רבותיי אחר צוהריים נפלאים.‬ ‫-חכו רגע, חבר'ה.‬
‫שנייה אחת.‬
‫סיימנו כאן.‬ ‫-חבר'ה...‬
‫מה אם נגיד שזה מותנה?‬
‫ "מותנה" ?‬
‫במה?‬
‫תוצאות.‬
‫מר מולינה יישאר במעצר‬
‫בזמן שתאמתו את המידע הספציפי והמוגבל שלו.‬
‫ומה אם מה שהוא אומר לנו לא יסתדר?‬
‫טוב, אז הוא נשאר כאן.‬
‫כלומר, חזרנו למקום שבו התחלנו.‬
‫אבל אם המידע שלו מוביל למשהו...‬
‫מעצרים.‬ ‫-מה?‬
‫אם המידע שלו יוביל למעצרים.‬
‫טוב, כן.‬
‫אם המידע שלו יוביל למעצרים, אז...‬
‫האישומים ייעלמו.‬
‫בסדר? עכשיו, איך אתם יכולים לסרב לזה?‬
‫זו הצלחה בטוחה עבורכם.‬
‫תן לנו עוד דקה.‬
‫יופי.‬
‫בסדר, דומינגו.‬
‫תתחיל לדבר.‬
‫קדימה.‬
‫כפי שאמרתי, ‬
‫הסוחר מעביר למעלה את הכסף.‬
‫אני לא יודע מי אוסף אותו.‬
‫כל מה שאני יודע זה שיש שלוש נקודות מסירה‬
‫שפועלות בחמישי בלילה...‬ ‫-חכה.‬
‫מה?‬ ‫-תראה, אני יודע איך זה הולך, בסדר?‬
‫הבחור שלי מדבר איתכם, ‬
‫אתם סוחטים אותו כמו ספוג, ‬ ‫ואז אתם זורקים אותו בחזרה לרחוב.‬
‫השמועה מתפשטת שהוא מודיע והוא מסיים‬
‫מדמם למוות מול הבית של אימא שלו.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא יקרה, אוקיי?‬ ‫אתם שומעים מה אני אומר?‬
‫הלקוח שלי לא יוצא מכאן עם מטרה על הגב.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו נדאג לו.‬
‫בהנחה שזה לא בזבוז זמן אחד גדול, ‬
‫זה ייראה כאילו הוא השתחרר בגלל...‬
‫העורך הדין שלו גאון.‬
‫טוב, והוא גם לא מודיע של אף אחד, בסדר?‬
‫אתם לא תעבירו אותו כמו איזו מחלת מין.‬
‫הוא המודיע האישי שלך.‬
‫אז, אם עוצרים אותו, ‬
‫הוא מתקשר אליי, אני מתקשר אליך, ‬ ‫מטפלים בו, בלי שאלות.‬
‫בסדר.‬
‫אבל זה מותנה.‬
‫בטח.‬ ‫-וכדאי שזה יהיה שווה את זה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אז, כפי שאמרתי, ‬
‫יש שלוש נקודות מסירה.‬
‫הראשונה היא מתחת לגשר, ליד רחוב צ'אבס, ‬
‫מעל רחוב הילסדייל.‬
‫השנייה היא במגרש רכבות ריק‬ ‫ליד וולדרן במחסן הרכבת. יש...‬
‫- מוקד טלפוני של טוקומקארי, בקרוב! -‬
‫- מסה ורדה, בנק ונאמנות -‬
‫הו, תודה לאל.‬
‫הוא בבית?‬
‫כן, נראה שהוא אף פעם לא עוזב.‬
‫מילת אזהרה, הוא מאוד לא נעים.‬
‫הבנתי.‬
‫מר אקר, אני חושבת שאתה בבית.‬
‫שמי קים וקסלר, ‬
‫ואני ממש רוצה לדבר איתך.‬
‫מר אקר, שלום.‬
‫תודה שאתה מדבר איתי.‬
‫אני חושבת שהייתה אי הבנה, ‬ ‫וזה לטובת כולם אם נסדר את זה.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫תישארי בדיוק היכן שאת.‬
‫בסדר.‬
‫למיטב הבנתי, ‬
‫אתה ומשפחתך נמצאים כאן מאז שנת 1974.‬
‫אתה בנית את הבית המקסים הזה, ‬
‫אבל מעולם לא היית הבעלים‬ ‫של הקרקע עליו הוא נבנה.‬
‫היא הוחכרה לך על ידי חברה מקומית, ‬ ‫ "דירוויו נכסים להשקעות"‬
‫למשך 100 שנה.‬
‫נותרו לי עוד 70.‬
‫זה נכון.‬
‫למרות זאת, אני לא יודעת, ‬ ‫זה עלול להיות קשה להבין את זה, ‬
‫החוזה שלך קובע‬
‫שבעל הנכס יכול לקנות אותך בכל עת‬
‫תמורת שווי שוק הוגן ועוד 5,000 דולר.‬
‫אני יודעת, 5,000 דולר זה לא קרוב‬ ‫למה שזה היה ב-1974,‬
‫ואנחנו מבינים כמה...‬
‫לא נוח זה חייב להיות.‬
‫אז כמחווה של רצון טוב, ‬
‫מסה ורדה הגדילה‬ ‫את הקנייה שלך ל-18,000 דולר.‬
‫שמונה עשר אלף דולר?‬
‫זה נכון.‬
‫טוב, אף אחד לא הסביר לי‬ ‫את זה ככה קודם לכן.‬
‫שמונה עשר אלף דולר.‬
‫זה הרבה כסף.‬
‫בטח עם זה אני יכול לקנות‬ ‫אחוזה גדולה ובריכת שחייה.‬
‫מר אקר, אנחנו יודעים שזה לא...‬ ‫-תעשי לי טובה, טוב?‬
‫אני אפסק את הרגליים שלי ככה, ו...‬
‫רק כדי לסיים את זה, ‬
‫למה שלא תתני לי בעיטה בביצים?‬
‫זה לא הכרחי.‬
‫כולכם אותו הדבר!‬
‫אתם תאבי בצע חסרי נשמה.‬
‫בבקשה, מר אקר, ‬ ‫אולי נדבר על זה? באופן תרבותי.‬
‫ "חזקה פגומה" משמעותה שהאדמה הזו שלי.‬
‫טענת את הטיעון הזה בבית המשפט, ‬ ‫והשופט פסק נגדך.‬
‫כן, ואף אחד לא יכול היה לשנות את דעתי, ‬
‫אז הם שלחו אותך.‬
‫את "התותחים הכבדים"...‬
‫עם קוקו!‬
‫את בדיוק כמו כל השאר.‬
‫באה לכאן בחליפה המפוארת שלך, ‬
‫מביאה את המשרתים שלך איתך, נוהגים ב...‬
‫מכוניות גרמניות שחורות ומבריקות, ‬
‫ואת חושבת שאת יכולה לדבר איתי‬
‫כאילו שאני פגוע במוח.‬
‫ל-א!‬
‫לא!‬
‫הבנק הגדול חושב‬ ‫שהוא הולך להקים מוקד טלפוני.‬
‫אז...‬
‫אתם הולכים סביב‬
‫זורקים אנשים מהבתים שלהם.‬
‫ובכן, לא את הבית הזה, יקירתי.‬
‫בסדר.‬
‫אני רואה שהחלטת.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬ ‫-ואני רואה אותך.‬
‫את מאותם אנשים שנותנים‬ ‫קצת כסף לצדקה מדי חודש‬
‫כדי שתוכלי לפצות על כל הרע שעשית.‬
‫את הולכת לבית תמחוי פעם בשנה בחג ההודיה.‬
‫זה גורם לך להרגיש הרבה יותר טוב עם עצמך, ‬
‫גורם לך להרגיש שאת אחת מהעשירים הטובים.‬
‫לא, אני לא יודע איך לעזאזל את ישנה בלילה.‬
‫תקשיב לי.‬
‫אתה לא יכול להמציא חוקים משלך.‬
‫תתחיל להתנהג כמו מבוגר ותתמודד עם המציאות.‬
‫אף אחד לא גורם לך כאן עוול.‬
‫ניסינו לפגוש אותך באמצע הדרך.‬
‫ובכן, זה נגמר.‬
‫ה-18,000 דולר?‬
‫נחש מה? זה ירד מהפרק.‬
‫מחר, אם תתעשת, תקבל עשר.‬
‫ואתה יודע מה יקרה אחר כך?‬
‫השריף יגיע ויבעט אותך מכאן, ‬
‫ולא תקבל דבר.‬
‫למה שאתה תזכה לגרור את זה במשך שבעה חודשים‬
‫בזמן שכל השכנים שלך, כל אחד מהם, ‬
‫שיחק לפי הכללים?‬
‫אתה חושב שאתה מיוחד?‬
‫לחוזה יש משמעות.‬
‫זה החוק, ‬
‫והוא ניתן לאכיפה.‬
‫תתמודד עם זה.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אני לא פתרתי כלום.‬
‫סיימת את זה.‬
‫זה מה שהיינו צריכים.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫החלפתי את הקרבורטור.‬ ‫והיא דוהרת כמו סוס מרוץ.‬
‫זה רכב טוב.‬
‫פשוט יפהפה.‬
‫כן? במה אתה נוהג?‬
‫אסטים.‬
‫מה?‬ ‫-סוזוקי אסטים.‬
‫זה ייבוא.‬
‫אז?‬ ‫-כן, אז זה הלך בדיוק כפי שרצית.‬
‫בהנחה שנקודות המסירה הן דבר אמיתי, ‬ ‫הבולשת תהיה עליהן.‬
‫הבולשת?‬ ‫-כן.‬
‫ה-DEA. יש צמד מהם והם בעניין עם הרבה להט.‬
‫כלומר, תחשוב על זמן האכלה בכלוב האריות, ‬
‫והם מכוונים למעצרים.‬
‫אוקיי.‬
‫הו, ו...‬
‫הבחור שלך הוא עכשיו מודיע חסוי.‬
‫-מה זאת אומרת, כאילו מלשן?‬ ‫-לא, הוא לא מלשן, לא.‬
‫כלומר... אם הוא מלשן, הוא המלשן שלך, ‬
‫נגיד את זה כך, ‬
‫עכשיו יש לך קו ישיר ל-DEA, ‬
‫ולא רק עכשיו, בכל זמן.‬
‫אז זה דבר טוב, נכון?‬
‫אבל העסקה היא, בשלב מסוים, ‬
‫אתה אולי תשמע שדומינגו הוא מלשן.‬
‫אתה חייב לדעת, הוא לא.‬
‫ומה אכפת לך?‬
‫טוב, עם כל הכבוד, ‬ ‫אתה משלם לי, אבל הוא הלקוח שלי.‬
‫אני רוצה להשאיר אותו בחיים.‬
‫הבחור הזה. רעיון טוב!‬
‫ועוד דבר אחד.‬
‫תצטרך למצוא עורך דין אחר לצרכים עתידיים.‬
‫כי הלו"ז שלי צפוף מאוד.‬
‫אתה תפנה זמן.‬
‫למי בדיוק ארגנתי עכשיו מלכודת?‬
‫אתה לא רוצה לדעת.‬
‫כלומר, אם הולכות להיות השלכות, ‬ ‫אני לא רוצה להיות באמצע של זה.‬
‫זה לא קשור למה שאתה רוצה.‬
‫כשאתה בפנים, ‬
‫אתה בפנים.‬
‫- משרדי עורכי דין -‬
‫ומרטינז?‬
‫קיבלנו דחייה.‬
‫יופי. דוונפורט?‬
‫השופט קרא את העתירה שלך וביטל את המשפט.‬ ‫-כן!‬
‫הו, וקיבלתי דחייה על רוסו.‬ ‫ -השימוע שלו נקבע‬
‫לחמישי בבוקר, נכון?‬ ‫-כן, ויולה שמה את זה בלוח השנה שלך.‬
‫יופי. מה לגבי אינגרם?‬
‫הוא לא הופיע.‬
‫התקשרת לכל שלושת המספרים?‬
‫התקשרתי לראשון.‬
‫צריך להתקשר לשלושתם.‬ ‫המספר התחתון הוא של הדודה שלו.‬
‫היא בדרך כלל יודעת איפה הוא.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫קיבלתי דחייה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תתקשרי לדודה שלו ותוודאי שהוא בסדר, ‬
‫ותשאלי איך אוכל ליצור איתו קשר ‬ ‫לפני השימוע הבא שלו.‬
‫אם היא לא יודעת, תתקשרי‬ ‫למקלט לנצרכים ברחוב השני. זה הגיבוי.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, עבודה טובה, סטף.‬
‫תודה, קים. תחזרי הביתה בשלום.‬
‫כן, שיהיה לך ערב טוב.‬
‫מר אקר?‬
‫זו שוב פעם קים וקסלר.‬
‫הייתי רוצה להחליף איתך עוד מילה.‬
‫מר אקר?‬
‫אני מצטערת, נכנסתי לנכס שלך.‬
‫אני ממש רוצה לדבר איתך.‬
‫היי.‬
‫אפשר להתחיל מחדש?‬
‫תגידי מה שבאת לומר.‬
‫הלכתי למשרד נדל"ן.‬
‫מצאתי כמה בתים שאני חושבת שאולי תאהב.‬
‫יש כמה אפשרויות ממש נחמדות‬ ‫בטווח המחירים שלך.‬
‫זה בגודל של שני דונם.‬
‫וזה...‬
‫הוא יותר ישן, אבל יש לו נוף יפה.‬
‫והשכונה יפה.‬
‫אני יודעת שמעבר זה דבר רציני.‬
‫הייתי רוצה לעזור לך עם זה בעצמי, ‬ ‫אם זה בסדר מבחינתך.‬
‫אני יכולה לקחת השבוע יום חופש‬ ‫ואשלם על כך מכיסי הפרטי.‬
‫לזה יש לו שלושה חדרי שינה.‬
‫אני יודעת שאתה לא רוצה לעבור, ‬ ‫אבל כל בית שתבחר יהיה שלך.‬
‫אתה תהיה הבעלים שלו ושל האדמה, לנצח.‬
‫אתה צודק. אני לא יכולה‬ ‫להעמיד פנים שאני מבינה מה עובר עליך.‬
‫מעולם לא היה בבעלותי בית.‬
‫גם למשפחתי לא היה אחד.‬ ‫מעולם לא היה בבעלותינו שום דבר.‬
‫כשהייתי קטנה, אימא שלי הייתה מנערת אותי‬ ‫עד שהתעוררתי באמצע הלילה, ‬
‫כשהיא צועקת שזה הזמן ללכת.‬
‫היא תמיד הייתה צעד אחד לפני בעל הבית.‬
‫הייתי זורקת את הדברים שלי בקופסת קרטון ו…‬
‫ורצה החוצה בפיג'מה וברגליים יחפות.‬
‫לפעמים...‬
‫היה כל כך קר...‬
‫הבהונות שלי הפכו לכחולות.‬
‫אם היה לנו בית, לא הייתי רוצה לעזוב.‬
‫את תגידי כל דבר...‬
‫כדי להשיג את מה שאת רוצה, נכון?‬
‫מתי זה היה?‬
‫היום.‬
‫יש לך את שמות הסוכנים?‬
‫לעורך הדין יש אותם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סוגר את הפעילות.‬
‫תסלק את זה.‬
‫אתה רוצה להשאיר את הכסף לבולשת?‬
‫אם לא יהיה כסף בנקודות המסירה האלה‬
‫לאלו יידע שמישהו דיבר.‬
‫נקודות המסירה נשארות.‬
‫- תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב -‬