Herregud!
Det er ikke noe tegn til Nasjonalgarden. Skapningene ødelegger byen.
Folk blir spist levende!
De kommer!
Kom igjen, vi må komme oss herfra!
Åpne døra! Åpne døra!
Mamma? Jeg vet, her også.
Lås døra til rommet ditt og ikke slipp inn noen. Ikke sykepleieren... mamma?
FIRE TIMER TIDLIGERE
WHITTENDALE UNIVERSITETSSYKEHUS
Nå som vi har sett hvordan døden ser ut-
- så er spørsmålet til dere alle: Hvordan døde han?
Pasienten klaget over sår hals, -
-feber og hoste.
Basert på disse faktorene, kan du finne ut dødsårsaken til mannen?
Har noen en teori om dødsårsaken basert på den informasjonen?
Syfilis?
Godt forøk, Abby, men syfilis infiserer ikke lungene.
Peter? Suzie?
- Influensa. - Riktig. Hvilken stamme, Zoe?
- Det må være H1N5. - Nesten. H1N1.
Merk dere at luftsekkene har kollapset. De ble ikke fylt og ga ingen oksygen.
Det var det som drepte ham.
Rolig, Zoe. Dere får ikke karakterer i dag.
Doktor. Kommer du på terminavslutningsfesten?
Skal jeg drikke med studentene mine? Nei, takk, jeg står over. Ha det gøy.
- Du kommer, ikke sant? - Nei, gå du. Jeg har prøver å ta først.
Ikke vær for tøff mot deg selv. Du kan bli besatt av dette.
Jeg vet det. Jeg skjønner ikke at jeg ikke så det.
- Ok, ring meg! - Det skal jeg.
EPIDEMIOLOGI
Beklager at jeg forstyrrer. Stamkunden din er her for å ta ukens blodprøve.
- Kan Abby hjelpe? Han er ekkel. - Jeg vet at han er rar...
...men antistoffene hans er hundre ganger høyere enn normalt.
Det er ulikt alt vi har sett tidligere. Zoe, dette er en stor mulighet for deg.
- Hei, Zoe. - Hei, Max.
- Det er godt å se deg igjen. - Armen din?
- Alt for deg. - Vennligst dra opp ermet.
Selvfølgelig.
Zoe, har du tenkt over det jeg spurte om sist?
Jeg har sagt at jeg ikke er interessert, Max.
Du vet at jeg aldri gir opp. Du burde virkelig gi meg en sjanse.
Knytt hånden.
Slapp av.
Som en vampyr som tømmer meg for blod.
- Zoe, takk for at du er så forsiktig. - Den andre armen din.
- Hva er det der? - Liker du det?
- Dette må slutte. - Har du problemer her, Zoe?
- Jeg gir bare min ukentlige blodprøve. - Kom deg ut, din ekle gamle jævel.
Zoe.
- Han er gal. Han lar meg ikke være. - Ikke la folk gjøre det mot deg, Zoe.
Vær sterkere neste gang.
Kom igjen, festen venter.
- Legen ber deg om å mingle og drikke. - Jeg håndterer ikke sosiale situasjoner.
Du møter dem hver dag.
- Hvor har du vært, kjære? - Prøvd å få med meg den sjenerte.
- Vi går og henter en øl. - Hjelp meg å hente en tønne på likhuset.
Jeg ordner det. Jeg skal være sosial etterpå, jeg lover.
Peter?
Peter, hvor er du?
- Din jævla drittsekk! - Kom igjen, alle vil gjøre det.
- Nei, bare idioter som deg. - Unnskyld da.
Jeg vet at jeg er en drittsekk. Kan vi vær så snill bli fulle nå?
Gjør aldri det mot meg igjen!
Max, hva gjør du her nede?
Ta det rolig.
- Jeg vil bare snakke. - Vi har ikke noe å snakke om.
- Du skjønner det at vi er knyttet sammen. - Det er ikke noe "vi", Max.
Det er meningen at vi skal være sammen.
Slipp meg! Peter!
- Gi meg en sjanse. - Max, slipp meg! Hjelp meg!
Hjelp meg! Hjelp meg, noen!
Jeg liker at du kjemper imot. Du er min.
Zoe! Zoe!
Vi må stikke! Nå! Han har våknet opp!
- Zoe, hva skjer? - Kom igjen! Hvorfor kommer dere ikke?
Doktor Beeman, går det bra med deg?
- Nei, Peter! Vekk fra henne! - Peter!
Abby! Abby, kom!
Zoe, hjelp meg opp! Hjelp meg!
Abby, nei!
Abby! Abby! Nei!
Abby!
Det har gått fem år siden det første utbruddet.
Da det ble rapportert at viruset hadde blitt en internasjonal krise-
- var det for sent. Få av oss overlevde. Resten ble rottere.
Jeg var en av de få som rakk frem til en flyktningleir i tide-
- bare for å ende opp i High Rock-bunkersen.
Et militært etterretningssenter som samler data om rottere.
Problemet er at det er ett år siden vi hørte fra hovedkvarteret.
Og sannsynligvis for alltid, siden vi så en overlevende.
Så dette er hjemmet vårt nå. Delvis militærbase, delvis flyktningleir.
Man tar det man har og samler det som er igjen av livet.
Dette kommer jo til å være vårt hjem for en stund.
- God morgen. Hvordan er hodepinen? - Mye bedre, takk.
Og du, din lille djevel. La moren din sove i natt.
Holder du deg innenfor fartsgrensen?
Skal du dusje etter joggeturen? Si ifra hvis du trenger hjelp.
- Rolig, Alphonse. Hun er opptatt. - Jeg tuller. Jeg venter på riktig jente.
- Du kan vente en stund. - Det er kaldt, doktor. Veldig kaldt.
Kom igjen, Alphonse.
Tror du at løytnanten har rett, at vi bare kaster bort tid her?
- Kanskje Gud ikke vil at vi stopper det? - Uansett, vi har en jobb å gjøre.
Jeg støtter deg.
- Elyse, kan jeg får rotteprøve åtte? - Ja.
Vær så god.
Jeg husker denne. Han hadde stygge bitemerker på hånda.
- Hva tror du hadde skjedd? - Han hadde hånda i buksene til feil jente.
Zoe? Feberen til Lily har steget.
- Medisinen du ga henne hjalp ikke. - Møt meg på sykestua.
- Hvor gjør det vondt, søta? - Over alt.
Du er en tapper liten jente.
Lukk øynene og hvil nå. Jeg skal prøve for å få deg til å ha det bedre, ok?
Hvis innhøstingen til Jeff blir bra, så klarer vi vinteren.
Jeg skal gjøre det jeg kan. La oss håpe at moder natur samarbeider.
Vi har funnet flere rotter på lageret, men Steve tar seg av det.
Det har vært mye slurv i det siste. Vi er i krig.
En feil kan ødelegge alt slitet. Jeg tolererer ingen feil.
- Zoe, du er sen. - Beklager, men det er alvorlig.
- Hva er det? - Lilys antibiotika virker ikke.
Det er nok bakteriell lungebetennelse, veldig smittsom. Hun er i karantene.
- Du er legen vår, kan du ikke gjøre noe? - Antibiotikaene tar ikke det Lily har.
- Vi må skaffe mer utstyr. - Vi har sjekket hele området ditt.
Da må vi gå videre. Være dristigere.
Jeg studerte medisin ved Whittendale-universitetet.
Medisinbeholdningen ble lagret i et låst hvelv. Jeg kan koden.
- Nei, det er for langt unna. - Det er langt unna, men verdt risikoen.
- Vi kan forhindre at sykdommen sprer seg. - Eller holde Lily isolert.
Å isolere henne hjelper ikke. Sykdommen hennes vil spre seg i bunkersen.
Mange av oss vil dø. Det er et medisinsk faktum.
Ok. Min bror Baca har befal over den lille ekskursjonen din.
Dere drar ved daggry og kommer tilbake straks. Ingen sidespor.
- Er det forstått? - Ja, sir.
Det kommer til å ordne seg.
Jeg har savnet deg.
- Hjelp! - Du er min.
Hjelp meg, noen!
- Hva er det? - Ingenting.
Hva betyr det?
- Jeg må gå ut. - Seriøst? Vi snakket om dette sist.
- Jeg har mye å tenke på. - Hva med oss? Er ikke det viktig?
- Jeg elsker deg, Zoe. - Jeg bryr meg om deg, men...
Jeg må gå og se til Lily nå.
- Hei, Zoe. - Hei, søta.
I morgen skal jeg gå ut og prøve å finne noe som gjør deg bedre.
- Men det er rottere der ute. - Det går bra.
De skremmer ikke meg.
Gjør meg en tjeneste.
Ta vare på dette mens jeg er borte. Det tilhørte moren min.
Det beskyttet meg da jeg var liten, nå beskytter det deg.
Takk.
- God natt, søta. - God natt.
Hør etter, alle sivile. Hovedporten åpnes om tre minutter.
- Jeg er tilbake før du vet ordet av det. - Alle sivile, forlat området nå.
Jeg gjentar: Forlat området nå.
- Beklager det i går kveld. - Nei, jeg burde ikke ha reagert slik.
Nå skaffer vi medisiner til Lily.
Vennligst gå til siden.
Jeg pleide å gjøre sånn som barn.
Hva?
Du har ikke snakket om barndommen din før.
- Moren og faren din. - Det er ikke stort å snakke om.
- Hva med deg? - Pappa var i hæren. Han smilte aldri.
Bortsett fra da han var på jakt med meg og Miguel.
Hvordan kan dere være brødre? Du er så annerledes.
Miguel har alltid vært som han er. Alltid.
Han har alltid villet være bedre. Alltid villet ha kontrollen.
Som pappa.
Vet du hva jeg savner? En deilig cheeseburger med pommes frites.
Jeg hadde valgt pizza i form, Chicago-typen.
- Hva med deg, Elyse? - Jeg savner Maggie's Place.
Et sted i Wichita mamma tok meg med til. Den beste eplepaien jeg har smakt.
Fint. Frank, hva savner du? Iskrem? Kyllingnuggets?
Jeg savner at folk holder kjeft.
Faen! Noe er galt. Jeg kjører til siden. Skjerp dere. Fokuser.
- Sikre området! - Dette er et dårlig sted.
- Vi ser rotterne for sent. - Vi valgte ikke å stoppe her.
- Hold tyst og hold vakt. - Hva ser du, Lucy?
- Kom igjen! - Radiatoren igjen. Den skulle være fin.
- Hvor lang tid tar det å fikse den? - Usikkert. Kjølevæsken når ikke blokka.
- Løytnanten blir sint hvis vi er sene! - Jeg vet det! Kom igjen, Lucy.
- Det blir mørkt snart. - Jeg vet.
Første laget tar det vestre område, andre laget tar østre.
Dette tar for lang tid. Vi bør snu.
- Vi kan komme tilbake om noen dager. - Lily kan ikke vente et par dager.
Hvorfor risikere åtte liv for en? Sykt barn eller ei.
La oss si det slik: Hva om Lily var barnet ditt.
Ditt syke barn i bunkersen. Hvis vi ikke lykkes, kan det bli det.
Rotter! Alle i posisjon!
- Lucy! - Nesten ferdig. Ett minutt til.
- Det høres ut som en sverm. - Skynd deg, Lucy? Vi må dra!
- Ferdig! - Tilbake til kjøretøyene! Nå! Kom igjen!
Kom igjen!
- Kom igjen! - Kom igjen nå!
- Lag to, gi meg en statusrapport. - Klart bak. Vi ristet dem av oss, over.
Oppfattet. Skaderapport? Over.
Ingen skadet. Vi slapp unna med skrekken, over.
Ikke et sekund for tidlig. Vi er fremme.
Lucy, Derek og Thomas blir her. Alle andre blir med meg.
Kom igjen, Alphonse.
Høyre, og så første til venstre.
Rett frem, til venstre i enden.
Sikret. Fremover.
Gå.
Her, til venstre.
Sikret. Oi...
Der er det vaksiner, der antibiotika. Ta de hyllene først.
- Lucy, rapporter. - Alt er rolig her, over.
Oppfattet. Bli, vi er ute om fem.
- Ok, vi har alt. Kom igjen. - Ok, vi må komme oss av gårde.
AMMONIAKK
- Hvor er Zoe? - Vet ikke. Skuddene kom fra sør-fløyen.
- Herregud, Zoe. Hva skjedde? Går det bra? - Jeg har det bra.
Vi må ut herfra nå. Faen.
Det kommer rottere! Kom igjen!
- Frank! - Jeg har ikke et godt skuddhold!
Herregud! Kom igjen, Frank! Vi stikker!
- Herregud, han er smittet! - Stikk! Kom dere vekk herfra!
Forlat stedet nå! Kom igjen!
- Baca, hvor er Frank? - Han er borte! Hopp inn!
Kom igjen! Få opp farta!
Sjekk Humveene.
- Dere er jævlig sene, Baca. - Vi fikk noen bilproblemer.
Vi mistet Frank også. Han er død.
Derfor drar vi ikke på slike oppdrag, så folk ikke dør unødig.
- Ikke unødig. Vi fikk medisinen, Miguel. - Kall meg til løytnant.
- Dere burde ha avbrutt etter problemene. - Vi trengte å skaffe utstyret.
Hvor er Frank?
Kan ikke du fortelle henne, Zoe?
Jeg beklager, Elle.
Alt dette er din feil!
Det var din idé å dra ut dit!
Vent!
Alle beboere tilbake til bunkersen nå. Alle beboere tilbake til bunkersen nå.
- Hørte du ikke skiftalarmen? - Jeg vil lete etter ballen.
Jeg finner den. Gå inn, du.
Hovedporten lukkes nå.
- Beklager, jeg trodde jeg hadde sjekket. - Det holder ikke når rotterne kommer.
Vi fikk tak i det.
Hei, søta.
- Du kom tilbake. - Jeg lovte jo det.
Dette kan smake litt ekkelt, men du er vel modig?
Bare litt til. Flink jente.
Zoe. Takk.
- Takk så mye. - Bare hyggelig.
Hei.
Dette er nødbunkersen High Rock. Hvis noen hører meldingen, svar på denne frekvensen.
Dette er...
Dette er nødbunkersen High Rock. Hvis noen hører meldingen...
Ville du snakke med meg?
Forlat rommet.
Jeg ba deg om å komme hit fordi jeg tror at det har skjedd en misforståelse.
En misforståelse?
Snakk aldri sånn til meg fremfor de andre. Jeg er sjefen her.
Min jobb er å sørge for at folk er trygge og jeg avgjør hvordan. Forstått?
- Ja, løytnant. - Tre av.
Zoe, vent. Hva ville Miguel?
Spør ham, Baca. Han er din bror.
Miguel burde ikke ha klandret deg for Frank. Det er ikke din feil.
Frank kjente risikoen med å dra ut. Du reddet Lily og alle andre her inne.
- Alle er takknemlige for det. - Takk.
Jeg må gå tilbake til jobb.
Jævla rotter!
Jeg var på kampen. Kasteren deres hadde ikke kastet raskt hvis det sto om livet.
Oppvarming er viktig for laget.
Jeg bryr meg ikke. Yankees var best. Rotterne hindret oss i å vinne.
Innbill deg det. Rangers hadde gruset dere.
- High Rocks beste. - Hilsen fra kokken
- Hvorfor er det kø? Folk har jobber. - Beklager. Jeg kom sent i gang.
Steve skulle ha fikset den ødelagte ovnen, men har ikke dukket opp.
Wendy, be kjæresten din komme hit og fikse ovnen umiddelbart.
Ja, sir.
Jobb raskere.
Stevie?
Hvor er du, kjære?
De trenger deg i messa!
Kjære? Miguel er forbannet!
Hei, Lily. Jeremy.
Lily bør sove nå. Hun trenger hvile.
Du kan komme tilbake i morgen.
- Ha det, Lily. - Ha det.
- Jeg vil gi tilbake dette. - Behold det. Det kler deg bedre.
- Sov nå. - Ikke før mamma sier god natt.
Hun kommer når skiftet er ferdig.
God natt, jenta mi. Drøm søtt.
Kode rød! Inntrengere! Kode rød! Inntrengere!
Alarm i medisinavdelingen. Jeg gjentar: Alarm i medisinavdelingen.
Kom igjen! Kom igjen!
Kom igjen! Nei, nei, nei!
Max? Kjenner du meg igjen? Hvordan kan du fortsatt være i live?
- Zoe! - Ikke drep ham! Han er ikke en rotter!
- Flytt deg! - Stol på meg! Vi må ta ham i live!
Han er ikke en rotter! Han heter Max, han var pasienten min!
Baca, han er gjennombruddet jeg har lett etter!
Nå har vi deg, din jævel!
Hva i helvete? Er dere gale? Hvorfor drepte dere den ikke?
Vent. Han lever. Jeg trenger ham til forskningen min.
- Han ser ut som en rotter. - Ja, men vi vet at rottere alltid biter.
- Han kunne ha bitt meg, men gjorde ikke. - Bevis det.
Zoe, du trenger ikke å gjøre det.
Der ser du. Det betyr at hjernen hans fortsatt fungerer.
Noe i kroppen hans stoppet forvandlingen. Han kan hjelpe oss å kurere rotterviruset.
- Man kan ikke kurere rottere. - Jeg snakker ikke om det.
Jeg mener en vaksine til oss andre. Et bitt ville ikke lenger vært en dødsdom.
- Vær så snill. Bare gi meg en sjanse. - Det er pisspreik. Skyt den!
Vent, Miguel. Hvis det er mulig at Zoe kan klare det så bør vi la henne prøve.
Vaksinen kunne ha reddet Frank.
Ok, ta prøvene dine. Han skal alltid være låst inne.
Hvis det er noen problemer, så dreper dere den.
Ja, sir.
Bare 12 timer etter at Max ble satt til observasjon-
- er High Rock delt i meningene om hva vi skal gjøre med ham.
Miguel prøver å finne unnskyldninger for å avlive ham.
Fordi vår tilgang på rotterblod er liten-
- trenger jeg flere prøver for å kjøpe tid.
For å finne vitenskapelig bevis på at Max er annerledes. Vitalinformasjon.
Se her. Det er utrolig.
Noen interne og eksterne deler er døde, mens andre lever i høyeste grad.
Hjertet, øyet, beinet og skallen. Alle har opprettholdt menneskefunksjoner.
- Har du noen tanker om hvorfor? - Nei, ikke ennå.
Men jeg må ta en blodprøve.
Vi bryter reglene. Ett lite feilsteg, så skyter jeg ham.
Slapp av, Max.
Du vil ha meg, ikke sant?
Her er jeg.
Din Zoe.
Sånn, ja.
Kom du hit bare for min skyld?
Liker du berøringen min?
Du! Jeg skyter hodet av deg, din dritt.
La vær, Elyse! Jeg klarer meg.
Zoe.
Hei.
Hva har du funnet?
Hormonnivåene i blodprøven er høye. Jeg har aldri sett noe lignende.
Tror du at det forhindret viruset?
Muligens. Vi har ni hormonkjertler, jeg vet ikke hvilken det er.
Finner jeg kilden, så kanskje jeg kan trekke ut det og lage en vaksine.
Ok, så hva trenger du?
Jeg trenger levende virusprøver fra levende rottere.
Vi kan kanskje hente inn noen fra utsiden for å ta prøver.
Absolutt ikke. Skjønner du risikoen ved å la den være her?
Jeg må sammenligne levende prøver med Max.
Det er den eneste måten å finne ut hvilket hormon det er. Det må være en trygg måte.
Den ytterste porten.
Vi kan slippe inn en og en i et kontrollert miljø.
- Ok, når kan vi gjøre det? - I kveld.
Hovedporten er åpen. Start 9A.
Vennligst gå til siden.
Ok. Vi gjør det raskt og effektivt. Ingen skal leke helt.
Vi slipper inn en rotter av gangen. Bravo ved porten, Alpha tar rotterne.
Zoe kan ikke gå inn før rotterne er sikret.
- Da fisker vi. - Vi setter i gang!
- Slipp inn en av gangen. - Sikringen av våpen!
Klar! Kjør!
- Derek! Din tur! Hold ham! - Sikret.
Zoe!
Flere motstandere på vei! Vi må skynde oss!
- Jeg har det. - Sikret!
Vi har prøven! Bare en til!
Kom igjen! Få opp farta, jævler!
Ikke la ham slippe unna! Hva faen er det som tar så lang tid?
- Jeg har ham. - De er på vei inn! Retrett! Retrett!
Baca! Inngjerdingen gir etter! Vi kan ikke stå imot! Løp!
Kom igjen! Kom igjen!
Zoe.
Jeg er ikke redd for deg. Jeg har drept hundrevis av rottere og skyter gjerne deg.
Er hun kjæresten din?
Den manipulerende slyna.
Overkommanderende, kom fort! Det skjer noe utenfor!
Start umiddelbar lukking. Alt personale, trekk tilbake.
Åpne portene! Fort dere!
Kom igjen, de er rett bak oss! Kom igjen!
Hvordan i helvete kom rotterne innenfor gjerdet?
- Vi tok blodprøver. - Slapp du dem inn bare?
- Hva i helvete gjør du? - Min jobb er å beskytte dere.
- Løytnant, Zoe kan hjelpe meg. - For sent, hun kan ikke gjøre noe.
Det er ikke et hodebitt! Vaksinen kan hjelpe hvis det ikke sprer seg.
Har du vaksinen nå?
Jeg trodde nok ikke det.
- Er du helt jævla syk? - Ett bitt, en kule.
At du er bevæpnet betyr ikke at du bestemmer over liv og død!
Er du sikker? Jeg ba deg om å ikke motsi meg.
Miguel, legg ned våpenet.
Om tolv timer dreper jeg den. Vaksine eller ei.
Miguel! Vent!
Hva faen var det? Siktet du på Zoe? Er du helt jævla syk?
Jeg er øverstkommanderende, hvis bror gikk bak ryggen hans og risikerte alt!
- Hun trengte prøvene for alles skyld! - Følger du hennes ordre nå?
La meg minne deg på hvem som er sjefen? Ikke hun, ikke deg, ingen andre!
- Du er gal. Det var galt! - Det er bare jeg som tenker rasjonelt.
Alle tror på hennes løfter om vaksine. Jeg er broren din, Baca. Ditt eget blod.
Tro meg når jeg sier at hun lurer deg.
Skjønner du ikke hva hun gjør? Hvorfor tror du at hun holder den i live?
- Hva mener du? - Den har navnet hennes gravert i armen.
Jeg beklager det med Elyse.
Jeg vet at dere var nære.
Takk, Baca.
Kan du love at du kan lage vaksinen?
Har du mistet troen på meg?
Selvfølgelig ikke. Det er bare...
Du forstår ikke.
Thomas og Elyse. Jeg beordret dem om å gå ut for din skyld.
For vaksinen din. Og de døde.
Skylder du på meg? Hadde jeg risikert livene deres hvis det ikke var verdt det?
Ærlig talt vet jeg ikke hva jeg skal tro.
Hva faen betyr den for deg? Den har navnet ditt gravert i underarmen.
Du skjuler noe for meg, Zoe. Du må fortelle meg.
Hvem var den for deg?
Han var en jævla psyko som prøvde å voldta meg.
Han prøvde å ta det han ville ha fra meg.
Det var den han var.
Så. Er du fornøyd nå?
- Føler du deg bedre? - Hvorfor sa du ikke bare det?
Fordi... hver gang jeg snakker om, -
-tenker på eller ser på ham, -
- så må jeg gjenoppleve mitt livs verste jævla dag.
Du må stole på og tro på meg, Baca.
Og hvis du ikke klarer det...
...da må jeg klare meg selv.
Skål for de som ikke lenger er med oss.
For Frank, kjærlig ektemann.
For Thomas, han som gjorde oss alle til bedre mennesker.
For Elyse. Jeg kommer til å savne henne mye.
- For våre venner. - For våre venner.
Hei, doktor. Vi tenkte at du trenger dette.
- Du har holdt på en stund. - Takk, Alphonse.
Fy faen, så stygg du er.
Ikke gå for nær.
- Løytnanten har rett. Vi dreper ham. - Gå tilbake, Lucy!
Max!
- Bet han deg? - Jeg tror ikke det.
Nei, han klarte ikke å bite deg.
Men du trenger is til hodeskaden. Jeg tar deg med til sykestua.
En dag og du prøver allerede å ødelegge livet mitt igjen.
Zoe.
Hva er det?
Du er bare søppel.
Du er min.
- Zoe! - Hold kjeft!
Jeg har fått nok av dette!
Jeg vet hva du prøver på, og du klarer det ikke!
Jeg har noen timer på meg til å stoppe viruset og du kan ikke hindre meg!
Begynner prøve av pasient 15009, Max. Jeg begynner med nåværende hypotese.
Homo sapiens-blod og anomaliceller, også kjent som rotterblod.
Nåværende prøver viser at menneskeblod reagerer likt, uansett nivå.
Viruset avtar ikke. Den har og kommer alltid til å infisere oss uroende raskt.
Blodet til pasient 15009 viser tegn på aktivitet i menneskelige blodlegemer.
De ser ut til å sameksistere uten tegn på trusler mot våre levende blodprøver.
Tanken på å innføre hans blod i noen, enda mindre meg, er ekkelt, -
- men det er avgjørende for min hypotese om en kur, så da gjør vi det.
Jeg tester blodet til pasient 15009 mot unormale rotterceller.
Hvis det fungerer, så kan blodet til pasient 15009 injiseres i blodet vårt-
- for å drepe alle rotterceller før de sprer seg.
Blodet til pasient 15009 kan ødelegge rotterceller i infiserte kropper.
Hvis vi ikke er for sent ute.
Baca, kom ned hit med en gang.
Du er min.
- Zoe, hva er det? - Max er fri. Han er i laboratoriet.
Ingen skudd mot hodet! Jeg trenger ham i live!
Helvete! Slå på alarmen. Alle må til byen nå!
Nødssituasjon! Alt militærpersonell melder seg til skvadronen.
Sivile anbefales å holde seg i sikkerhet i byen.
Nødssituasjon. Sivile anbefales å holde seg i sikkerhet i byen.
Alle beboere til byen. Jeg gjentar: Gå straks til byen.
Dette er ikke en øvelse. Jeg gjentar: Dette er ingen øvelse.
Lily! Ta med alle til byen, jeg møter dere der!
- Vær forsiktig! - Jeg klarer meg!
Mamma? Mamma?
- Herregud, Lily! Hva gjør du her? - Hun kommer!
Nei, mamma! Slutt, vær så snill!
- Hva er det? Hva skjer? - Har det skjedd noe?
- Stille. Ro dere ned. - Hva faen har skjedd?
Det er rotteren. Han går løs her inne.
Rolig, gå og legg dere. Alt er under kontroll.
- Løytnant, noe er galt. - Vær så snill. Gå hjem igjen.
Fornøyd nå? Jeg ba deg om å ikke stole på Zoe. Finn rotteren og drep den.
- Vi må ta den levende for vaksinen. - Den som ikke adlyder henrettes på stedet.
- Vaktene i bilparken svarer ikke. - Vi må komme oss dit.
Lucy, Alphonse. Beskytt folkene. Alle andre blir med meg.
Lily.
- Slipp henne. - Zoe.
Slipp henne, Max.
Jeg kom for din skyld.
Du trenger meg.
Hvis du vil ha meg i live, så lar du henne gå.
Nei!
Ok, greit.
Hovedporten er nå åpen.
Gå fremover!
Lily!
Zoe!
Faen også.
Løytnant, hvordan ser det ut i bilparken?
Løytnant, hører du meg?
Faen!
Shannon!
Dekk meg, jeg skal lukke døra!
- Åpne døra! Lily og Zoe er der ute! - Det driter jeg i!
Rotterne kom inn på grunn av Zoe. Døra holdes lukket. Hold deg unna, Baca.
- Skal du skyte din egen bror nå? - Jeg gjør det hvis jeg må.
Ikke tving meg.
Miguel!
Hovedporten åpnes. Gå til siden. Hovedporten åpnes. Gå til siden.
Lily!
- Kjære deg, går det bra? Ja.
Kom her. Kom, vennen min.
Zoe.
Du er min.
Nei, du er min, din jævel!
Kom, Lil.
Baca, ikke gjør det!
Det er for sent.
Jeg føler det i kroppen min.
Det forvandler meg.
Du har ikke blitt helt forvandlet ennå. Vaksinen kan fortsatt fungere.
Nei.
- Jeg vil ikke være en av dem, Zoe. - Vær så snill, Baca.
- Beklager. - Jeg kan stoppe viruset
Tro på meg.
Jeg kan stoppe viruset. Du må bare stole på meg.
Jeg elsker deg, Baca.
Jeg har brukt det jeg kan av pasient... Av blodet til Max på Baca.
Jeg kan ikke bruke mye. Resten er nødvendig-
-til masseproduksjon av antiviruset.
Jeg misliker tanken på at Baca er mitt første menneskelige prøveobjekt.
Det fremskynder masseproduksjon av antivirus til alle.
Til alle der ute som lytter:
Jeg sender dette fra High Rocks nødbunker. Dørene våre er åpne.
Vi kan vaksinere mot rotterbitt. Vi har en vaksine som forhindrer forvandlingen.
Når dere nå møter dagen, er ikke verden så farlig som den en gang var.
Ting forandrer seg og selv om ikke verden kan bli som den var-
- er det fortsatt skjønnhet i den. Det er fortsatt håp om trygghet.
Om at det er greit for oss for å senke garden.
Om å være lykkelige-
-og å elske.
Norske tekster: Anders Svendsen