www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Etter alt det vi har sett, -
- er det ikke mye som skremmer oss lenger.
Men denne...
Denne plager meg ennå.
To måneder før vi tok saken, -
- hadde familien Lutz forlatt hjemmet sitt midt på natten, -
- fordi de hevdet at huset var hjemsøkt.
Kirken ba oss om å hjelpe.
De ville se -
- om vi kunne bekrefte det familien Lutz hadde fortalt om.
Ok, er vi klare?
Så la oss sette i gang.
Bare sitt stille og lukk øynene.
Tenk at dere har en aura av hvitt lys rundt dere.
Den vil beskytte dere.
Året før familien Lutz flyttet inn, -
- hadde en ung mann som het Ronny DeFeo -
- brutalt myrdet hele familien sin i dette huset.
Vi håpet å finne ut -
- om drapene var rene hat-drap, -
- eller, -
- som Ronny DeFeo vitnet i retten, -
- om han hadde vært påvirket av noe demonisk.
Drep henne. Drep henne.
Skyt dem.
Skyt dem!
Skyt henne!
Hva har du gjort?
Skyt henne. Drep henne.
Skyt henne!
Skyt dem alle sammen.
Skyt!
Drep!
Drep henne. Skyt henne.
Går det bra, kjære? Hva ser du?
Lorraine.
Hva er det som skjer, Lorraine?
Jeg må se det.
Vi er ferdige nå. Kom tilbake til nåtid.
Hva er det som skjer?
Den vil vise meg noe.
Lorraine!
Herregud!
Kjære.
Det går bra.
Ed.
Så nærme helvete vil jeg aldri være igjen.
ED OG LORRAINE WARRENS ETTERFORSKING AV HJEMSØKING I AMITYVILLE -
- SKAPTE EN MEDIESTORM, OG DE BLE KJENT BLANT OFFENTLIGHETEN.
I MELLOMTIDEN FANT ET LIGNENDE TILFELLE AV HJEMSØKING STED -
- TUSENER AV MIL UNNA I ENFIELD I ENGLAND.
DET SKULLE LEDE WARRENS INN I EN AV DERES MEST DJEVELSKE SAKER.
BASERT PÅ DEN SANNE HISTORIEN.
Keith og jeg skal snike oss ut i kveld sammen med Michael.
Han vil gjerne møte deg, forresten.
Aldri i livet.
Mor dreper meg hvis hun oppdager det.
Så ikke bli oppdaget, reddhare.
Her, hold denne.
Du får tilbake åndebrettet som vi lagde.
Jeg tror jeg vil la Keith tungekysse meg.
Hva? Nei, aldri!
Hva er det dere gjør?
Janet.
Gi meg den.
Gå inn, begge to.
Kom igjen.
M-m-margaret.
Margaret! Johnny!
Janet! Billy!
Hei, hvordan har dere hatt det i dag?
Ikke bra.
Å? Hva skjedde?
Du skal få høre det senere.
Ok, da.
Hv-v-va skjer?
B-b-billy?
Hold kjeft, Peter.
Lesbe!
Mener du mora di?
Takk, Camilla.
Bare hyggelig!
Han er bare en dust. Ignorer ham.
Ja vel.
ENFIELD GRUNNSKOLE
Se dere for, gutter!
- Janet! - Sett deg opp.
FAMILIEN HODGSONS HJEM ENFIELD I ENGLAND - 1977
Jeg har ikke penger til husleia denne måneden.
Jeg har snakket med dem, de koblet meg videre til deg.
Jeg er rolig.
Og jeg forstår ikke hvorfor du ikke kan hjelpe meg.
Nei.
Han har ikke betalt barnebidrag på tre måneder.
Her er vi!
Hei, mamma!
I like måte.
Janet.
Som om vi ikke har det ille nok, -
- ringte rektor og sa at du ble tatt i å røyke?
Nei! Det er ikke sant!
Har du kjøpt kjeks?
Hørte du ikke?
Jeg snakket med Mrs. More. Hvordan kan du stå der og lyve?
Jeg lyver ikke!
Jo, hun lyver! Alle vet det. Hun og Camilla røkte.
Ti stille! Du lyver, Johnny!
Du sa du skulle kjøpe...
Nei, jeg har ikke kjøpt kjeks fordi jeg har ikke penger, for svarte!
Han fant en krokete krone...
Nå kommer mamma.
Slutt med det der, og puss tennene!
Ja vel.
Og alle bodde sammen i et lite, krokete hus.
Høres ut som om det er brann over hele byen.
Se hva jeg fant!
Kjeks!
Men du sa at vi ikke har penger.
Jeg skulle jo slutte å røyke uansett.
- Margaret? - Ja?
Har du gjort klar skoleuniformen?
Ja, mamma, jeg gjør det nå.
Nå er det sengetid, Billy.
Jeg kommer nå.
Hvor kommer det fra?
Camilla og jeg lagde det på skolen.
Det ser ikke riktig ut.
Men det virker.
Vi har spurt det om alt mulig.
Kom, skal jeg vise deg.
Ok.
Hva skal jeg spørre om?
Hva som helst.
Greit.
Søsteren min og jeg vil vite...
Er det noen ånder her som vil snakke med oss?
Kommer pappa tilbake?
Er det noen ånder her som kan svare på det?
Ikke tenk på det.
Det er bare et dumt spill.
Det er ikke ekte.
Hvorfor hamrer du på døren?
Jeg gjorde ikke det.
Din tulling.
Janet tøyer grensene, skal jeg si deg.
Hun sa at hun ikke røkte.
Ikke vær bekymret, Peg.
Jeg røkte da litt da jeg gikk på skolen, gjorde ikke du?
Jo, masse.
Det som plager meg, er at hun ikke hører på hva jeg sier.
Det er bare en fase hun er i.
Straffer jeg henne, får jeg dårlig samvittighet.
Det er jo ikke hennes skyld.
Hun er glad i faren sin.
Hun tok det hardt da han dro, stakkar.
Men jeg kan ikke bare overse det.
Jeg vil nødig spørre, men har du fortalt Richard om det?
Jeg gjør det, hvis jeg ser ham.
Dust.
Jeg må være både mor og far, men jeg er halvparten så mye mor som før.
Jeg er bare elendig.
Nei, du dømmer deg selv for hardt.
Dette fordømte huset!
Her er vi tilbake med noen ekte spøkelsesjegere.
Ed og Lorraine Warren -
- vil fortelle om sine opplevelser i huset i Amityville.
Og vi skal snakke med min neste gjest, -
- dr. Steven Kaplan, -
- som mener at Warrens etterforskning -
- av hjemsøkingen i Amityville, -
- bare er tull.
Hvorfor mener du det?
Det er blitt stadfestet at historien i Amityville var ren bløff.
Det er aldri bevist.
Jo, det er det.
Lutz-familien fant på historien for å tjene penger på publisiteten.
Det er ikke sant. Vi ser det ofte.
Det er lett å sitte på sidelinjen og være kritisk.
Det er noe annet å ha vært der og opplevd det selv.
Jeg behøver ikke å dra til månen for å vite at den ikke er av ost.
Ed Warren har aldri sett et hus som han ikke mente var hjemsøkt.
Når kona hans er ferdig med å blåse røyk og ringe med bjeller, -
- har de fått alle andre til å tro på spøkelser også.
Hva har du doktorgrad i, forresten?
Kom igjen, prøv å vise litt takt nå.
Jeg gidder ikke det overfor en som lyver om kona mi.
- Forsiktig nå. - Hva har du tenkt å gjøre?
Vi deltar i disse programmene for å opplyse folk.
Men hver gang er det en liten...
- Ed. - Ape...
Akademiker -
- som dukker opp og prøver å rive ned alt vi har gjort.
- Kan du slappe av litt? - Ja da.
Jeg teller til ti. Jeg teller til ti!
Ok, Billy.
Er du klar til å holde tale?
DEN KROKETE MANNEN
Det var en krokete mann.
Han gikk en krokete tur.
Han fant en krokete krone...
Slapp av. Vi prøver bare en gang til.
Er du klar?
Han fant en krokete krone på en krokete trapp.
Han kjøpte en krokete katt, som fanget en krokete mus.
Og alle bodde sammen i et lite krokete hus.
Bravo!
Du er blitt så flink. Nå kan du få en kjeks.
Kjeks!
Ok, kom igjen. Nå skal du i seng.
- God natt, mamma. - God natt, vennen min.
Ikke spis for mange, -
- eller så våkner du og er tørst midt på natten.
Nei da.
Lover du det?
- God natt, gutter. - God natt, mamma.
Nei.
Hjelp.
Kutt ut.
Nei.
Janet?
Vær så snill.
Våkne, Janet! Du drømmer.
Dette er mitt hus!
Nei. Nei, det er ikke det.
Gå din vei.
Hvem er du? Hva gjør du her?
Jeg leker med Billy.
La Billy være.
Hvem er det du snakker til?
Du må gå nå.
Det er du som er på en annens eiendom.
Våkne, Janet.
Jeg sier det til mamma, hvis du ikke gir deg.
Jeg brekker nakken hennes.
Nei, vær så snill.
Hun vil dø sammen med Billy.
Nei.
Ta det rolig, Janet. Legg deg ned.
Sov nå.
Hold deg unna Billy!
La oss være i fred. Hører du?
Hva er det du driver med? Det er ingen her.
Dette er mitt hus.
Mamma! Mamma!
Billy? Hva er det?
Det er noen i teltet mitt.
Hva?
Det er noen i teltet mitt!
Mamma.
Ser du? Ingenting. Du har bare hatt en vond drøm.
Gå til rommet ditt.
Herregud.
Janet!
Du skremte nesten livet av meg. Hva gjør du her?
Jeg tror jeg har gått i søvne igjen.
Igjen ...?
Er du syk?
Du har feber. Kom igjen.
La oss få deg opp på rommet ditt.
Du får bli hjemme fra skolen i morgen.
La oss få deg opp i sengen igjen.
Jeg vil bli hårstylist og bli en god maler.
Kutt ut det overdrevne selvskrytet...
Tretti år.
Nå er jeg tilbake i tiårsalderen.
Alt er filmet med sløret filter.
En dårlig unnskyldning.
Når skal du slutte på den sosseskolen?
Og få deg en real jobb?
Ja, en julesang!
- Hvilken? - Alle sammen.
Og på få minutter...
Herr formann, herr president, mine damer og herrer.
Jeg står her i kveld -
- i min aftenkjole av jern...
Hos familien Hodgson.
Å. Hei, mamma.
Ja, litt.
Jeg har nettopp spist, så jeg er ikke sulten.
Ja, jeg er her.
Vet du når du kommer hjem?
Ok.
Ha det.
Ja, jeg er en jerndame.
Jerndamen av den vestlige verden.
Nei, din slemming.
Beklager at jeg er sen, mamma.
Jeg måtte stoppe på veien og kjøpe grovbrød til deg.
Jeg vil ikke høre om det.
Kom hit, er du snill, og la den gamle moren din -
- plukke lo av navlen din.
Pyntet fin til å gå i toget og passer godt til en søndag.
Jeg kommer og ser på deg.
Mitt hus!
Du er tidlig oppe.
Hei. Ja, jeg fikk ikke sove.
Ble du inspirert?
Kan ikke akkurat si det.
Jeg hadde en sprø drøm.
Jeg så denne greia...
Da jeg våknet, -
- hadde jeg den på hjernen.
Så jeg tenkte dette ville hjelpe.
Jeg vet at jeg ikke er Picasso, men trodde ikke det var så ille.
Vi må holde opp.
Vi kan fortsette å holde foredrag. Men ingen nye saker.
Ikke foreløpig.
Ok. Kan jeg spørre om hvorfor?
Hvis det er TV-programmene og publisiteten, -
- så kan vi kutte ut det.
- God morgen. - God morgen.
God morgen.
Stoler du på meg?
Det vet du at jeg gjør.
Så vær snill og gjør det nå.
Ok.
Hvorfor gjør du det?
I tilfelle jeg går i søvne igjen.
Mamma?
Johnny?
Janet! Hva er det?
Det er noen i rommet!
Nei, det er ingen her. Hva snakker du om?
Det er noen på rommet vårt!
Sengene våre rister!
- Nå tuller du ikke! - Det er sant! Han beit meg! Se!
Å, herregud.
Har dere lekt med dette?
Byttet på å skremme livet av hverandre?
Ikke rart jeg ikke får sove om natten! Jeg vil ikke høre et ord til!
Kom dere i seng, alle sammen!
Hjelp oss!
Hjelp, vær så snill. Hjelp!
Peggy! Lukk opp døren, Vic!
FAMILIEN NOTTINGHAMS HUS
Jeg har sett det med mine egne øyne.
Den fordømte tingen dro tvers gjennom rommet.
- Vel... - Hva er det?
Jeg har gjennomsøkt hele huset.
Det er ingen der.
Så du på Margaret og Janets rom?
Ja, jeg så overalt.
Selv i kjelleren. Det er ingen der.
Hva gjør han?
Vi har lært ham å ringe med bjellen når han må luftes.
Kan du slippe ham ut, Billy?
POLITI
Se! Politiet står utenfor huset vårt.
Hva skal de der?
Jeg ringte etter dem.
Hva?
Det må være noen som tuller med dere.
Det må det jo være.
DEN KROKETE MANNEN
Du så ikke mannen selv?
Nei.
Men jeg tror ikke hun lyver. Ikke nå lenger.
Hør her, det må jo finnes en forklaring.
Det er derfor vi er her.
Hent en stol til meg fra kjøkkenet.
Det kommer fra innsiden av veggen.
Kan det være mus?
Det må være noen digre mus.
Vel, det er ingenting vi kan gjøre med det.
Vi kan skrive en hendelsesrapport. Mer kan vi ikke gjøre.
En rapport? Flott.
For hvert nytt problem skal det fylles ut et skjema!
Ærlig talt.
Hør her.
Vi er ikke kvalifisert for saker som dette.
Sognepresten er en venn av familien.
Jeg skal be ham besøke deg.
Det finnes fremdeles noen ærlige mennesker i verden.
Hun fortalte at hun hadde vært på butikken -
- og lagt igjen lommeboken sin der.
Det var masse penger i den.
Hun trodde at hun hadde mistet dem for godt.
Hun trodde at noen sikkert kom til å ta den.
Men bare for å prøve å se, -
- gikk hun tilbake til butikken.
En ærlig dame hadde funnet lommeboken -
- og levert den til butikksjefen.
Hun fikk tilbake alt sammen.
Judy?
Vennen...
Hva er i veien?
Mamma.
Hvem er det?
Gå tilbake.
Hvem er du?
Fortell meg hvem du er!
- Våkne, mamma! - Nei!
Hva vil du?
Jeg er lei for det, Lorraine.
Gikk det bra?
Det går fint.
Mrs. Hodgson.
Ja?
Jeg heter Kent Allen. Vi er fra nyhetsprogrammet Vidvinkel.
Jeg håpet å få snakke med deg -
- om oppstyret hjemme hos dere i forrige uke.
Hvor har du hørt om det?
Politibetjentene skrev en hendelsesrapport.
Den har vakt oppsikt.
Jeg vil ikke at min privatsak blir vist fram på TV.
Ha en fin dag!
Foregår det ennå?
Hvis historien din blir kjent, kan det hende du kan finne hjelp.
Er den på?
Bak dørene i dette tilsynelatende vanlige huset -
- bor en familie i et levende mareritt.
Jeg ser opp, og gjennom vinduet ser jeg den yngste datteren, Janet, -
- bli kastet rundt i luften, som om hun svever.
Vi løper tilbake inn i huset, og der flyr det legoklosser overalt.
En traff meg i ansiktet så jeg begynte å blø.
Jeg så stolen gli av seg selv -
- et par meter over gulvet.
Jeg sjekket, men fant ingen snor eller annet bundet til den.
Maurice Grosse er rådgiver og har etterforsket -
- slike hendelser for Parapsykologisk forskningsinstitutt.
Jeg er overhodet ikke i tvil.
Antallet dokumenterte hendelser i denne saken -
- er fullstendig forbløffende.
Men Anita Gregory, -
- parapsykolog ved høyskolen i Nord-London, -
- er ikke overbevist.
Hovedpersonene i historien er barn.
Og barn kan finne på innfløkte skøyerstreker.
Sentral i historien er 11 år gamle Janet Hodgson.
Jeg har snakket med Janet og hennes 14 år gamle søster Margaret.
Det dere nå vil se, vil forbause dere.
Hvordan føles det å bo i et hus som er hjemsøkt?
Jeg vet ikke.
Du venner deg ikke til det.
Vi var en helt vanlig familie før alt dette begynte.
Det har blitt verre siden Mr. Grosse begynte å snakke til den.
På hvilken måte da?
Som å spørre den om ting.
Bank to ganger hvis du mener ja, én hvis du mener nei.
Sånne ting.
Hva vil skje hvis vi snakket til den nå?
Er det noen der?
Er det noen der som vil si noe?
Jeg gjentar: Er det noen der?
Ingenting.
Det er ikke akkurat en jukeboks.
Er det noe galt, Janet?
Janet?
Janet.
Er det noe i veien, Janet?
Slutt å kalle meg Janet!
Er det ikke det du heter?
Janet sover, -
- og jeg snakker.
Hva skal jeg kalle deg, da?
Hva heter du?
Du hører ikke til her.
Jeg heter Maurice Grosse.
Hvem er du?
Dette er mitt hus.
Kom deg ut nå!
Nei, dette er ikke ditt hus.
Si meg hva du heter.
Bank, bank.
Ja vel.
Hvem er det?
Bill. Bill.
Hvilken Bill?
Jeg heter Bill Wilkins, -
- og jeg er 72 år gammel.
Hvor kommer du fra?
Jeg kommer fra graven.
Hvordan døde du?
Jeg ble blind og fikk hjerneblødning.
Så sovnet jeg og døde i stolen i hjørnet.
Hvorfor har du kommet hit?
Jeg liker å høre dem skrike.
Hvorfor lar du oss ikke bare være i fred?
Hold kjeft, din gamle ku!
Janet, vennen.
Går det bra, vennen?
Unnskyld.
Janet.
DAILY Mirror Huset hvor rare ting skjer
Hva skal jeg gjøre, Peggy?
Ikke tenk på det i kveld.
Du og barna kan være her så lenge dere vil.
Mamma.
Skal ikke du legge deg snart, Billy?
Kanskje du har lyst på litt kjeks?
Å, tusen takk!
Det var en krokete mann.
Han gikk en krokete mil.
Han fant en krokete krone på en krokete trapp.
Han kjøpte en krokete katt, som fanget en krokete mus.
Baron?
Det var en krokete mann.
Han gikk en krokete mil.
Mamma!
- Hva er det? - Den krokete mannen!
Hva er det du snakker om, vennen?
- Den krokete mannen! - Ro deg ned! Fortell meg hva som skjedde.
Hva har skjedd?
Han har gått i søvne.
Den krokete mannen kom
og ringte med den krokete bjellen.
Dermed falt hans krokete sjel ned i den krokete helvetesfellen.
Han drepte sin krokete familie
og lo en krokete latter!
Janet!
Janet?
Å, herregud! Nei!
Ring etter ambulansen!
Dette er mitt hus.
Kom dere ut nå.
Nei, dette er ikke ditt hus.
Si meg hva du heter.
Bank, bank.
Ja vel. Hvem der?
Bill. Bill.
Hvilken Bill?
Jeg heter Bill Wilkins, -
- og jeg er 72 år gammel.
Hva tror du om den stemmen?
Han høres forvirret ut.
Er han senil?
Stemmen på opptaket -
- tilhører en 11 år gammel jente.
Har familien bedt kirken om hjelp?
Ja.
Men vi vil nødig innblandes.
Saken har blitt til et mediasirkus der borte.
De kaller det "Englands Amityville".
Flott.
Tror du det er en bløff?
Kirkens evne til å hjelpe folk er avhengig av dens rykte.
Hva vil du vi skal gjøre, da?
Vi vil at dere drar til London i tre dager som våre uoffisielle observatører.
Dere behøver ikke gjøre noe.
Hvis det er en bløff, drar dere bare rett hjem.
Men hvis det ikke er det, -
- er det en familie i London som desperat trenger vår hjelp.
- Takk for tilliten. - Ok, da hører jeg fra dere.
Jeg sa at vi ville snakke om det.
Det er ikke noe å snakke om.
Du hørte jo hva han sa.
Vi skal ikke gjøre noe. Bare rapportere hva vi ser.
Vi har sagt nei til saker, -
- men aldri nektet å hjelpe.
Jeg hadde et syn i Amityville.
Det samme som jeg hadde for sju år siden.
Jeg fikk et forvarsel om din død.
Var det derfor du lukket deg inne i åtte dager? Så du min død?
Du har også sett den.
Demonen du malte, er ekte.
Vi har begge sett den samme umenneskelige ånden.
Det er et varsel. Hvis vi fortsetter med dette, -
- kommer du til å dø.
Dine syn er en gave fra Gud.
Hvis Gud viser deg min død, har han en mening med det.
Kanskje du er ment å forhindre det?
Kom igjen. Vi er ikke redde for å ta opp kampen.
Hvis vi drar...
Hvis vi gjør dette, -
- må du love meg at vi bare er der for å observere.
Hvis det utvikler seg til noe farlig, -
- melder vi fra til kirken, og så drar vi derfra.
Lov meg det.
Lov meg det, Ed.
Jeg lover.
Mr. og Mrs. Warren, jeg er Maurice Grosse.
Takk for at dere kom.
Dere skal bo hos familien Hodgson?
- Stemmer det? - Best å være der det skjer.
Ja, enig.
Her er det.
Her er vi.
Vi har gjort noen forbløffende opptak, Ed.
Du kommer til å bli ganske forundret.
Fint. Jeg vil gjerne høre de lydopptakene igjen.
Det var interessante saker.
Vic Nottingham. Hei, Vic.
Står til? Ed Warren.
Hei, Ed.
Står til? Dette er Peggy Hodgson.
- Hyggelig å treffe deg. - I like måte.
- Min kone, Lorraine. - God dag.
- Hei. - Hei.
Da går jeg, Peg.
- Hils barna fra meg. - Det skal jeg. Hyggelig å treffe dere.
I like måte.
- Så her er vi altså. - Ja, stig på.
Det er bare jeg og Janet her nå.
De andre barna mine bor hos dem.
Jentene pleide å sove her, men vi bruker ikke dette rommet mer.
Hvorfor ikke?
Det er størst aktivitet i dette rommet.
Vi var redde for at noen ville komme til skade. Så vi har det låst.
Var det her inne Janet leviterte?
Ja, mer enn én gang. Vi har bilder av det også.
Jeg vil gjerne høre Mrs. Hodgsons versjon.
Naboene ga oss dem.
Jeg har hengt dem opp i håp om at de holder ting på plass.
Virker det?
Nei. Vi hører det hele natta.
Hei, jeg heter Lorraine.
Kan jeg sette meg her?
Vet du hvorfor jeg er her?
Moren din har fortalt meg hva som foregår her, -
- og jeg er her for å hjelpe.
Vil du snakke om det?
Da jeg var på din alder, besøkte jeg moren min på sykehuset, -
- og jeg så en engel.
Ja.
Den sto ved siden av sengen til en liten gutt.
Den rørte ham forsiktig på kinnet, -
- og så stoppet den. Og den så rett på meg.
Mor og sykepleierne trodde ikke på meg.
Men jeg visste at det var sant.
Så jeg vet hvordan det er.
Jeg vet hvordan det er å miste venner fordi du er annerledes.
Men jeg vet også at én person kan forandre alt.
Du må bare la dem slippe til.
Hvordan visste du at du kunne stole på dem du åpnet deg for?
Jeg gjorde ikke det. Noen ganger gjorde det vondt.
Og det tok lang tid, -
- men til slutt fant jeg en som trodde på meg.
Hva gjorde du da?
Jeg giftet meg med ham.
Jeg er bare så trøtt.
Jeg får ikke sove her.
Jeg pleide å gå til helsekontoret på skolen, og de lot meg sove der, -
- fordi jeg var helt utslitt.
Men nå kan jeg ikke engang gjøre det.
Alle er redde for meg.
Jeg har ingen venner.
Det er ingen steder jeg kan gå.
Det føles som om jeg er helt unormal.
Du vet at den som gjør dette mot deg, vil at du skal føle det sånn.
Men hvorfor?
Fordi det gir den styrke.
Den tiden da alt startet, -
- pleide Janet å våkne her, midt på natten.
Det er her Janet sier at Bill Wilkins døde, akkurat her.
Hvor kommer stolen fra?
Eksmannen min kjøpe møblene sammen med huset.
Unnskyld at jeg spør, men er eksmannen din fremdeles i bildet?
Nei.
Beklager.
Kan dere bli forsonet?
Han fikk tvillinger med en dame rundt hjørnet.
Det vil si nei, med andre ord.
Ja, det har vært mye styr.
Han tok med seg all musikken da han dro.
Ja, det kan føles slik...
Nei, bokstavelig talt. Han tok alle platene.
Ungene elsket å høre Elvis-platene hans.
De har vært gjennom mye. Og nå kommer alt dette på toppen.
Timingen er ikke tilfeldig.
Negative entiteter lever av andres sorg.
De sparker en når man ligger nede.
Det er da ikke pent gjort.
Nei, det er det ikke.
Vet du når stemmen vil begynne å snakke?
Noen ganger.
Og når den gjør det, føles det som om den kommer innenfra?
Nei.
Det er mer som om den kommer fra bak meg.
Som om jeg blir brukt.
Snakker den noen ganger bare til deg?
Og sier ting bare du kan høre?
Hva sier den?
Den sier at den ønsker å skade deg.
Når sa den det?
Akkurat nå.
Er det virkelig nødvendig?
Vi vil gjerne bevise for kirken at det ikke er stemmen hennes.
Når hun har vann i munnen, kan vi vise at det ikke er buktaling.
Må hun sitte i den stolen? Jeg hater å se henne sitte der og ha det sånn.
Vi forstår det. Men ånden er knyttet til det stedet.
Det er lettere for Ed å få kontakt når hun sitter der.
Det skal gå bra.
Er du klar?
Jeg tror det.
Det er 21. desember i 1977.
Ed og Lorraine Warren sitter her med Peggy og Janet Hodgson.
Maurice Grosse er også til stede.
Ok, da begynner vi.
Hvis det er noe her som vil snakke med oss, -
- er vi lutter øre. Snakk i vei.
Hva vil du med denne jenta og familien hennes?
Den sier at den ikke vil snakke når alle ser på meg.
Merkelig. Den har ikke holdt seg tilbake fra å snakke før.
Hva hvis vi snur ryggen til? Vil den snakke da?
Kanskje.
Ja.
Da prøver vi igjen.
Hva sier du, Bill?
Nå har vi gitt deg plass. Kom ut og snakk til oss.
Her kommer jeg.
Snakker jeg med ånden som undertrykker denne familien?
Er det det jeg er?
Er det det jeg gjør?
Ja.
Og jeg har kommet for å sette en stopper for det.
Vet du hvem jeg er?
Ed.
Eddie.
Edward.
Det holder med Ed.
Faren din kalte deg Edward.
Det er ikke sant.
Faren min kalte meg Ed, akkurat som alle andre.
Men du er ikke psykiater, Bill. Jeg er ikke her for å prate om faren min.
La oss komme til saken, hva?
Hvorfor lar du ikke disse menneskene i fred?
Fordi dette er mitt hus!
Det er ikke ditt hus.
Jo, det er det.
Jeg kom for å møte familien min. Men de er ikke her lenger.
Det er fordi du er død.
Hvis de bodde her, har de flyttet for lenge siden.
Hvor er de?
Vet ikke. Om jeg visste det, kunne jeg kanskje hjulpet.
Jeg trenger ikke din hjelp.
Så hvorfor kan du ikke bare dra videre?
Jeg tror ikke på det.
Hvorfor ikke?
Hva er galt i å komme til himmelen?
Jeg...
...tror ikke...
...på himmelen!
Ok, men da skal jeg si deg en ting, Bill.
Jeg blåser i hva du tror på.
Ser du dette?
Hjelp... den... la... gå.
Føler du et nærvær?
Nei, tvert imot. Jeg føler ikke noe.
Det kan være hysterisk nevrose.
Det forklarer personlighetsspaltningen og hallusinasjonene.
Det stemmer ikke heller.
Jeg vet ikke, men hjertet mitt sier meg at vi skal tro på dem.
Jeg hørte stemmen med mine egne ører.
Men jeg fornemmer bare frykten deres.
Jeg oppfatter ikke noe utover det.
Jeg tror ikke jeg får sove så langt unna deg.
Det blir du nødt til.
Så har du noe å glede deg til når vi kommer hjem.
Vær så snill og ikke gjør det, skatt.
Det hjelper meg å sove.
Da vet jeg at jeg vil holde meg her.
Jeg røkte ikke, mamma.
Hva?
Den dagen med Camilla på skolen.
Jeg holdt i sigaretten, men jeg hadde ikke tenkt å prøve. Æresord.
Jeg ville bare se kul ut.
Det var dumt.
Å, kjære.
Unnskyld at jeg ikke trodde på deg.
Å, vennen min.
Hjelp!
Janet!
Janet?
Å, herregud.
Janet!
Janet?
- Hjelp! - Janet?
Hjelp meg, vær så snill!
Mamma!
Vær så snill! Mamma!
Janet!
Hjelp! Få meg ut!
- Det er noen her inne! - Jeg får den ikke opp!
Mamma!
Hjelp meg!
Janet!
- Hva skjer? - Det er noen inne hos Janet!
Jeg får ikke opp døren!
Hent nøkkelen!
Janet, hold ut!
Vi kommer!
Her er nøkkelen!
Kom igjen.
Vi kommer nå, Janet!
Janet.
Få den av henne!
Hva var det?
Det var noen her inne!
Jeg så ham med mine egne øyne.
Han gjorde dette mot jenta mi.
Dette er såret Janet fikk etter bittet den første natten.
Det har nesten grodd, men du kan se et merke.
Oi, det er ganske tydelig. To tenner som mangler.
Ja, og det kan ikke være et av barna.
Tror du det er ånden Bill Wilkins?
Jeg har sporet opp huseieren.
Faren hans bodde der.
Han het William Wilkins, og han døde av en hjerneblødning i den stolen.
Alt hun sa, er sant.
Men det er offentlig informasjon. Hun kan ha hørt det av naboen.
Og hva med påstanden om -
- at Janet har teleportert i søvne?
Like sannsynlig som at hun leviterte over sengen.
Var noen av dere der da det skjedde?
Nei, men jeg har bilder av det også.
Ja, se her.
Jeg satte opp kameraet på rommet deres -
- og ventet nede med fjernkontrollen.
Jeg knipset hver gang jeg hørte noen lyder.
Hvis man ser på kroppsposisjonen hennes, -
- så ser det ut som om hun hopper.
Men du var der i går kveld. Du så det jo selv.
Det var Peggy som sa hun så noen angripe Janet.
Men hun teleporterte inn på et rom som var låst fra utsiden!
Hva med stemmen hennes?
Hvordan forklarer vi det?
Den første gangen hun lagde de lydene, -
- var foran fjernsynskameraer.
Hun kunne ikke gjøre det med vann i munnen før dere snudde deg bort.
Hun kunne ha spyttet det ut og tatt en ny slurk før dere snudde dere tilbake.
I fjor ble jeg lurt av en walisisk familie som sa de var besatt av demoner.
Jeg vet ikke hva som er verst, -
- demoner eller de som utnytter vår villighet til å tro dem.
Demonene er verst.
Men det er grunn til mistanke.
Tror du virkelig at hun bare bløffer?
Hva med Peggy?
Hun bruker det bare som en unnskyldning -
- for at kommunen skal omplassere dem. Hun har søkt!
Jeg sier ikke at det er bløff.
Vi trenger noen ganger en porsjon tro. Vi må tro når ingen andre gjør det.
Så dere tror virkelig på dem?
Ja, vi gjør det.
Men kirken kan ikke gjøre noe uten å ha bevis.
Ok, jeg skal ringe og prøve å skaffe noe filmopptaksutstyr.
I mellomtiden bruker Ed og jeg tid på Peggy og barna, -
- så de kan begynne å leve sammen igjen.
Hei! Her kommer vi! Kommer dere nå?
- Warrens har kjøpt plater til oss. - En Elvis-plate!
Håper det er greit med litt amerikansk kultur?
Ja, helt i orden.
Jeg har savnet deg.
Å, jeg har savnet dere.
Har noen ertet dere noen gang?
Pete på skolen.
Han erter alltid Billy.
Og hva gjør du da?
De forsvarer meg.
Bra, fordi ånden i dette huset er litt på samme måte.
- Ja. - Han er ute etter Janet.
Så dere må støtte henne, slik de støtter deg.
Familien må holde sammen.
Men denne derimot er fortapt.
Pokker også.
Så mange ting har sluttet å virke helt uten videre.
Vi skal få til å spille musikk på en eller annen måte.
Hvem sin gitar er det?
Den var pappas, men han sa jeg kunne få den.
Får jeg prøve?
Ja.
Det er lenge siden jeg har spilt, så vær tålmodige.
Særlig du.
Takk skal dere ha.
Ikke le nå.
Hei, Peggy. Her kommer vi.
Kom igjen, alle sammen.
Tusen takk.
Det er så lite og lett.
Hvorfor gjør dere det?
Hjelper sånne som oss?
Da du var liten, -
- var du noen gang redd for at det var noe under sengen din?
Ja?
Under min seng var det faktisk noe.
Ja.
Noe grep hånden min og dro meg ned på gulvet.
Det var for mørkt til å se noe under der.
Men jeg løp ut så fort jeg kunne.
Vet du hva faren min gjorde?
Han dro meg tilbake og sa at jeg måtte se frykten i øynene.
Jeg var livredd.
Men så husket jeg hva en nonne hadde lært meg fra katekismen.
"Gud hjelper dem som er i nød."
Og jeg grep krusifikset jeg hadde på nattbordet.
Og jeg sa til hva det nå var som var under sengen -
- at den skulle pelle seg vekk, ellers kom Gud og tok den.
Det er det beste faren min har gjort for meg.
Selvfølgelig gjorde han det fordi han ikke trodde på meg.
Det tok år før jeg fant en som gjorde det.
Og vet du hva jeg gjorde da?
Du giftet deg med henne?
Du har hørt historien før?
Greit.
Hvordan går det her inne?
Vi er ferdige nå.
Skapdøren er også fikset.
Jeg kan se på vaskemaskinen, hvis du vil.
Nei, det kan jeg ikke be deg om. Det er kaos der nede.
Å, så galt kan det ikke være.
Jøye meg.
Er det stille der ennå?
Ja, takk og lov.
Men det hadde vært noe -
- om vi uomtvistelig kunne bevise -
- at det finnes et liv etter dette?
Vi ville skrive historie.
Er det derfor du gjør dette? For å være med på å skrive historie?
Dette er ikke et laboratorium, det er noens hjem.
Og å hjelpe den familien er det eneste som betyr noe.
Beklager, jeg mente det ikke sånn.
Datteren min døde i en bilulykke for mange år siden.
Etter det begynte jeg å oppleve ting.
Jeg tror hun ønsket å kommunisere med meg.
Og ja, det ville hjelpe hvis jeg visste at hun var...
Jeg vet ikke...
Et eller annet sted.
Det er ikke det.
Å, bra.
Jeg tror jeg fant det.
Her er det.
Kom og ta den, Margaret!
Ok.
Her er det.
Ok.
Sånn ja.
Hva er det?
Ed? Det er noe bak deg.
Hva er det?
Å, herregud!
Peggy!
Han tok tak i meg.
Det var han. Han prøvde å dra meg under.
Herregud, se!
- Du har fått en rift. - Nei, det er et bitemerke.
Han beit meg, akkurat som han beit Janet.
Kan du gi meg en til, Janet?
Janet?
Hva er det?
Ser du den ikke?
Hva da?
På kjøkkenet.
Fortell meg hva du ser.
Han leker med knivene.
Gjemmer seg i mørket.
Johnny! Hva gjør du?
Johnny! Nei! Ikke gå inn dit!
Husker du hva Mr. Warren sa? Vi må ikke la den tyrannisere oss.
Dette er vårt hus.
Johnny, kom tilbake.
Hva er det? Hva skjedde?
Janet er borte! Hun var her nettopp!
Kom.
- Mamma! - Johnny!
Ed? Hva er det som skjer?
Mamma.
Johnny er der inne!
Nei!
Johnny!
Gå tilbake.
Kom igjen.
Hvor er de? Hvor er de? Johnny?
Johnny?
Vennen min!
Kom her, vennen min.
Går det bra?
Det går bra, vennen.
Det går bra.
Hvor er Janet?
Janet!
Dere, jeg fanger opp noe her inne.
Pass på, Ed.
Meg... vil ikke...
Det går bra. Kom igjen.
Kom igjen, nå.
Ok, pass på.
Forsiktig!
Ok.
Det går bra.
Det går bra. Mamma er her.
Hvordan kom hun inn dit?
Nå er det ingen fare. Hva er det?
Det går bra.
Kan jeg få snakke med dere?
Hva er det?
Hun bløffer.
Hva?
Jeg kan bevise det.
Så mye hjalp det med en porsjon tro.
Hva?
Datteren min bløffet ikke. Jeg har sett ting.
Hun er avslørt i å spille en hendelse.
Nei, det er ikke mulig.
Hvordan kan en 12 år gammel jente kaste et bord gjennom rommet?
Det er slutt nå. Forstår du?
Ikke gjør det vanskeligere enn det er.
Hun kan ikke ha klart dette på egen hånd.
Ikke prøv deg. Tror du jeg fikk henne til å gjøre det?
Og politiet? Er de også med på dette?
Slapp av.
Hva med dere to?
Dere tror på oss, gjør dere ikke?
Vi ønsker å hjelpe.
Men når kirken ser den videoen, er det over.
De tar avstand fra alt som kan ligne en bløff.
Vær snill å gå nå.
Bare kom dere ut.
Ut med dere, alle sammen!
Forsvinn!
Kanskje du kunne prøve å kontakte ånden.
Få kontakt med den selv.
Det går ikke. Jeg har prøvd.
Beklager. Jeg fornemmer bare ingenting her.
Så det er det? Dere rekker dem en livline, og så bare slipper dere den?
Vi liker det heller ikke. Vi rapporterer til kirken om alt vi har sett.
Men det eneste bevismaterialet vi har, er at Janet simulerer en hendelse.
Greit, men det har vært mange ekte hendelser.
Denne er din.
At hun bløffet én gang, betyr ikke...
Jo, det endrer hele bildet.
Vi er kirkens representanter.
De ville kalle oss hjem, selv om Peggy ikke hadde kastet oss ut.
Du har gjort en god jobb her, Maurice.
Du støttet dem da ingen andre gjorde det.
Takk.
Men noen ganger må du ha en porsjon tro.
Og beholde troen når ingen andre gjør det.
Dette føles ikke riktig.
Nei.
God tur.
Var det virkelig deg?
Men hvorfor gjorde du det?
Den sa den ville drepe dere -
- hvis jeg ikke fikk dem til å dra.
Er det ikke litt mistenkelig -
- at hun skulle bløffe en hendelse -
- som skjedde i det rommet hvor det var et kamera?
Jo.
Pokker.
Lydbånd
Lorraine...
Hjelp meg å sette opp kassettspillerne.
Tre båndet gjennom og begynn fra begynnelsen.
Ja vel.
Husker du de forvrengte meldingene vi fikk fra Janet?
- Eller fra Bill? - Ja.
Det var to, ikke sant?
Her er den første.
Hjelp... det...
La... gå.
Hjelp... det... la...
...gå!
Vi trodde han mente seg selv, ikke sant?
Hør på den andre.
Jeg... vil ikke...
Jeg...
Hvis jeg har rett i dette...
Hjelp... meg... Den... Vil ikke... La... Meg... Gå...
Jeg kommer hit for å møte familien min.
Men de er ikke her nå.
Jeg tror -
- at jeg vil gå nå.
- Men jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
Den vil ha henne. Så veldig.
Den har nesten tatt henne.
Hvordan kan jeg stanse den?
Jeg blir gitt, -
- og jeg blir tatt.
Jeg var der ved ditt første åndedrett.
Du ba ikke om meg, -
- men jeg følger deg -
- til døden.
Jeg forstår ikke.
Vær så snill.
Herregud!
Du blør!
Hva er det som skjer?
Den gamle mannens ånd er bare et verktøy.
Han er slavebundet til å svekke Janets vilje.
Slavebundet? Av hvem?
Noe umenneskelig.
En blasfemisk skikkelse som angriper min tro.
Det er et demonisk nærvær i det huset.
Du må kontakte Vic før han drar. Vi må dra tilbake.
Mamma, hjelp meg, vær så snill!
Hjelp meg, mamma!
For Guds skyld, la oss være i fred!
Margaret!
Å, herregud.
Margaret, nei!
Kom, Johnny, er du ok?
Kom, vi må vekk herfra!
La oss komme oss ut!
Gå hjem til Peggy! Kommer ikke du?
Jeg kan ikke gå fra Janet!
- Nei! Janet! - Mamma!
Janet!
Jeg skjønner det ikke. Du sa jo at det ikke var ekte.
Hennes syn var blokkert av den umenneskelige ånden.
Den gamle mannens ånd brøt ikke igjennom før vi forlot huset.
Alle hendelsene har vært en manifestasjon av demonen.
Den gamle mannen, den krokete mannen... Alt er et dekke -
- for å hindre oss i å se den ekte ondskapen.
I mitt syn ville han hjelpe meg, men han var for redd.
Han snakket i gåter.
Noe i retning av: "Jeg blir gitt, og jeg blir tatt."
"Jeg var der ved ditt første åndedrett."
"Du ba ikke om meg," -
- "men jeg vil følge deg til døden."
Navnet ditt. Du har ikke bedt om det, det ble gitt da du ble født.
Å kjenne navnet på demonen gir oss makt til å fordrive den.
Greit, men vi vet ikke hva den heter.
Jo, kanskje vi gjør det. Hvorfor ville han ellers gi oss det sporet?
Han må tro at vi vet det.
Så hva gjør vi nå?
En ånd sterk nok til å tåkelegge Lorraines syn -
- er mer enn jeg kan klare.
Vi må få Janet til kirken før den dreper henne.
Janet!
Hva skjedde?
Janet!
- Slipp oss inn. - Godt dere er her.
Janet er der inne!
Pokker.
- Ed! Er du ok? - Ja!
Jeg går rundt på baksiden!
Nei! Ed! Nei!
Ed, nei, nei.
Jeg blir med deg!
- Bli her, Peggy. - Janet!
- Vent i bilen med barna! - Janet!
Hør på dem.
Sett dere i bilen.
Du også, Peggy. Kom igjen!
Ed?
Kom igjen, nå!
Ed!
Den går ikke å åpne!
La meg prøve.
- Vi må bryte den opp! - Ok. Vent her.
Vent her, Ed.
Vic kommer snart.
Nei, jeg fortsetter.
Nei, Ed!
Stopp!
Du klarer det ikke alene.
Hun trenger vår hjelp!
Vær så snill, Ed. Vent på meg.
Vent på meg.
Jeg vil ikke miste deg. Jeg er så redd.
Jeg vet det.
Jeg også.
Men jeg må hjelpe henne.
Men hva med det jeg så?
Jeg vet at jeg ga deg et løfte, skatt.
Men jeg må gjøre dette.
Jeg elsker deg, Lorraine.
Ed, nei! Nei!
Stopp! Ikke!
Ed!
Nei!
Nei. Stopp.
Ed! En eller annen! Hjelp!
Vekk.
Å, herregud.
Janet, hvor er du?
Kom igjen!
Med i englekoret stem:
Krist er født i Betlehem!
Kongesønn, du hilset vær!
Du det store under er,
Fredens fyrste, Frelser sann
for de mange jordens land.
Da du steg til oss her ned,
ble du oss til evig fred.
Hjelp!
Janet!
Hjelp meg!
Janet!
I Faren, Sønnen og Den Hellige Ånds navn...
Hva er det du heter?
Jeg vet navnet ditt.
Jeg spurte deg.
Si meg hvem du er!
Og du fortalte det.
Du sa hva du het.
Og jeg skrev det ned.
Jeg trenger bibelen min!
Hvorfor det? Hva skjer?
Demonens navn gir oss makt over den.
V...
A... L...
A... K.
Valak.
Janet!
Janet?
Det var en krokete mann.
Han gikk en krokete mil.
Han fant en krokete krone på en krokete trapp.
Han kjøpte en krokete katt, som fanget en krokete mus.
Og alle bodde sammen i et lite...
Vic! Slipp meg forbi.
- Nei, la meg prøve. - Nei, jeg går!
La meg gå inn. Lorraine!
Ed!
Lorraine!
Ed!
Janet?
Janet! Nei!
Jeg har deg.
Kom igjen.
Nei!
Janet.
Ed!
Lorraine!
Ed!
Navnet ditt gir meg herredømme over deg, demon.
Og jeg vet hva du heter!
Du heter Valak!
Slangen, -
- den gudløse, markien av slanger!
I Faren, Sønnen og Den Hellige Ånds navn -
- dømmer jeg deg tilbake til helvete!
Nei!
Ed!
Kom igjen!
Ok, det gikk bra.
- Ed, er du ok? - Se til henne.
Janet?
Herregud, er hun ok?
Jeg ringer sykebilen.
Sett deg opp, Janet.
Sånn.
Pust dypt inn.
Pust dypt inn. Sånn, ja.
Går det bra?
Han klarer seg.
- Har hun det bra? - Ja, det går fint.
Du reddet henne.
Nei.
Du reddet oss.
Sa jeg ikke at det var sånn det ville gå?
Men du trodde på meg.
Jeg kunne ikke ha gjort det uten deg.
Takk for at dere kom tilbake.
Sett deg ned.
Dette har passet på meg -
- siden jeg var barn.
Nå skal du få det.
Og når du blir voksen, -
- gir du det til en som trenger det.
Avtale?
Jeg er så heldig.
Du sa at ett menneske kunne forandre alt.
Men...
Jeg har to.
HISTORIEN OM HJEMSØKINGEN I ENFIELD -
- ER EN AV DE MEST DOKUMENTERTE SAKENE OM PARANORMALE HENDELSER.
PEGGY HODGSON FORTSATTE Å BO -
- I HUSET I GREEN STREET RESTEN AV LIVET.
I 2003 SOVNET HUN STILLE INN DA HUN SATT I EN STOL I STUEN -
- PÅ EKSAKT SAMME STED HVOR BILL WILKINS DØDE 40 ÅR TIDLIGERE.
Ok.
ADVARSEL! MÅ IKKE ÅPNES!
ED WARRENS INTERVJU MED JANET OG MARGARET HODGSON
Fortell meg om begynnelsen, den første natten av hendelsen.
Hva gjorde broren din?
Brødrene lekte og tullet. Jeg skjønte ingenting.
- Var du redd? - Ja, livredd.
Hva med Janet?
Når det kommer fra ditt område, Janet, føler du noe i halsen?
- Nei. - Du føler ingenting?
- Nå ser jeg på Janet. - Ikke slåss her inne.
Stemmen kommer fra henne, men hun beveger ikke leppene.
Skru den av!
Jeg vet det...
Vet du når stemmen vil snakke gjennom deg, Janet?
Nei, det vet jeg aldri.
Vet du hvem jeg er? Vet du hva jeg heter?
Ja. Ed. Ed!
Var du kristen?
Nei! Det vet du!
Hvilket år døde du? Husker du det?
- Å ja. Jeg er død. 61. - Fortell ham det.
1961.
Familie i Enfield hjemsøkt av "poltergeist".
Oversatt av: Trine Borg, Deluxe