Po všem, co jsme viděli,
už není moc věcí, co nás děsí.
Ale tohle...
Tohle mě děsí stále.
AMITYVILLE, NEW YORK - 1976
Dva měsíce před naším příchodem,
utekla v noci rodina Lutz ze svého domu.
S tím, že v tom domě straší.
Církev se na nás obrátila s prosbou o pomoc.
Chtějí vědět, jestli se v tom domě skutečně děje to, co tvrdí Lutzovi.
Dobře. Můžeme?
Tak jdeme na to.
Chci, abyste zůstali tiše a zavřeli oči.
Představte si, že stojíte v kruhu bílého světla.
Ochrání vás.
Rok předtím, než se přistěhovali Lutzovi,
muž jménem Ronnie DeFeo,...
brutálně povraždil celou svou rodinu.
Doufali jsme, že to co DeFeo udělal, bylo čistě z nenávisti.
Ale co když,...
jak Ronnie DeFeo tvrdil při obžalobě,...
byl ovládán něčím démonickým.
Co jsi to provedl?
Co jsi to provedl?!
...střel...
Zlato, jsi v pořádku? Co vidíš?
Lorraine?
Lorraine, co se děje?
-Musím to vidět. -Jsme tam. Máme to.
Je čas se vrátit.
Co se tam děje?
Chce mně něco ukázat.
Lorraine! Lorraine!
Lásko.
Zlato.
Je to dobrý.
Ještě nikdy jsem k peklu nebyla tak blízko.
Vyšetřování Warrenových případu Amityville upoutalo pozornost médií.
To začalo zajímat i širokou veřejnost.
Mezitím se zlo, které by mnozí přirovnali k tomu v Amytivile,
začalo rozmáhat v Enfieldu, Anglii.
Tím nejhorším případem Warrenových je právě tento.
Založeno na skutečných událostech.
V zajetí démonů 2 Překlad: martanius www.titulky.com
Konflikt při Nation Front.
Boj za pracující a utlačované!
Metro
Vzdoroval jsem.
Kit, já a jeho kámoš Michael se v noci vyplížíme ven.
Chce se s tebou sejít.
Ani náhodou. Kdyby na to přišla mamka... jsem mrtvá.
Tak se nenech chytit, hlupáku.
Podrž to.
Dám ti tu spiritistickou desku, co jsem vyrobili.
Myslím, že nechám Kita mi dát francouzáka.
Co? To snad ne!
Co to tu děláte?!
Janet, dej mi to!
A dovnitř. Obě dvě!
Ma-ma-ma-margaret!
Margaret! Johnny!
Janet! Billy!
Nazdar. Jak ses měla?
Nic moc.
Co se stalo?
Je to dlouhej příběh. Řeknu ti ho jindy.
Tak jo.
Co-co-co-copak Bi-bi-billy?
Sklapni, Petere!
-Lesby. -To mluvíš o svý mamce?
-Díky Camillo. -V pohodě.
Je to kretén. Nevšímej si ho.
Ta-ta-tak jo.
Enfieldská základní
Dům Hodgsonů Enfield, Anglie - 1977
Tenhle měsíc nemám na nájem.
Řekla jsem, že to zaplatím do června.
Jsem v klidu.
Nechápu proč mně nemůžeš pomoct.
Ne. Za údržbu už tři měsíce nic nezaplatil.
No tak to je sakra skvělý.
-Ahoj mami. -Pěkné odpoledne.
Janet...
Jako by toho už nebylo dost, tak mně dnes volala učitelka,
že tě viděla kouřit!
To ne. Já nekouřila. Přísahám.
Koupilas sušenky?
Posloucháš mě? Mluvila jsme s ní po telefonu. Jak mi můžeš takhle lhát?
-Já nelžu. -Ale lže.
Všichni o tom ví.
Kouřila s Camillou.
Sklaplni. Jsi lhář, Johnny!
Mami, ří-ří-říkalas, že-že...
Ne Billy, nemáme zatracený sušenky, protože nemám blbý prachy!
Jde máma.
Přestaň si hrát a vyčisti si zuby!
Tak jo.
Zdá se, že tu někomu hoří celé město.
-Podívej co mám! -Sušenky!
Ale ří-říkalas, že ne-nemáme peníze.
Máma stejně chtěla přestat kouřit.
-Margaret? -Jo?
Máš na zítřek připravenou uniformu?
Ano mami. Dělám na to.
-Johnny, vyčistil sis zuby? -Čistím si je.
Pospěš Billy. Ať už jsi v posteli.
Už jdu mami.
Kdes to vzala?
Camilla a já jsme to vyrobili ve škole.
No... nic moc.
Funguje to, přísahám!
Ptali jsme se na spoustu věcí.
Ukážu ti to.
Tak jo.
Na co se mám ptát?
Na co chceš.
Tak fajn.
Já a moje sestra chceme vědět,...
jestli tu je někdo, kdo s námi chce mluvit.
Vrátí se táta domů?
Je tu někdo, kdo zná odpověď?
Nech to bejt...
Je to jen hra. Nic víc.
-Proč boucháš na dveře? -Já ne.
Vtipný.
Říkala, že nekouřila.
Netrap se tím, Pegg.
Bůh ví, že jsi měla těch cigaret ve škole taky dost, že?
Víc než dost.
Ale ona taková není.
Už mě vůbec neposlouchá.
To jí přejde.
Mohla bych jí potrestat, ale pak bych se cítila blbě, protože nevím, jestli za to opravdu mohla.
Zbožňuje svého otce.
Snášela to hodně špatně, když odešel. Chudák.
Ale přeci s tím musím něco dělat, ne?
Nerada se ptám, ale říkalas o tom Richardovi?
Řekla, kdyby se někdy ukázal.
Bastard.
Teď musím dělat za dva. Jsem už jen z poloviny tou matkou, co jsem byla.
Jsem troska, Maggie.
Ale nejsi. Nesmíš na sebe být tak tvrdá.
Zastav to!
Jsme zpět a máme tu skutečné lovce duchů.
Eda a Lorraine Warrenovi,
kteří mluvili o svých zkušenostech v případu Amityville.
Nyní je na řadě můj další host, Dr. Steven Kaplan.
Je toho názoru, že to, co Warrenovi vyšetřovali v Amityville, nebylo nic, než žvásty.
Proč si to myslíte?
Bylo řečeno, že Amityville není nic než do očí bíjící šaškárna.
To nebylo dokázáno.
Ale bylo.
Všechno to nastražili Lutzovi, aby pak mohli vydělat na publicitě.
To není pravda!
Tohle už jsme zažili.
Je jednoduché sedět v kanceláři a rozebírat jejich příběh.
Být součástí toho všeho je ovšem něco jiného.
Nemusím na Měsíc, abych zjistil, že není ze sýra.
Ed Warren se nikdy nepodíval nikam, kde podle něj nestraší.
Hned jak jeho žena skončí se všemi těmi efekty okolo, tak všichni věří na duchy.
Čeho jste přesně doktor?
Ale notak, Warrene. Mluvte s úctou.
Nebudu ctít lháře, co tu mluví o mně a mé ženě.
Pozor, koho nazýváte lhářem.
A co s tím uděláte?
Děláme to, abychom informovali lidi.
Ale vždy, když něco řeknu,...
-tak se do mě pustí ti blb... -Ede.
Vědci...
a snaží se vyvrátit vše, co jsme dokázali.
-Mohl by ses uklidnit? -Já vím. Já vím.
Vím. Do deseti...
počítám do deseti.
Tak jo Billy. Můžem?
Křivý muž
Žil byl křivý muž,...
co křivou cestou šel.
Křivý še-...
To je dobrý. Tak znova.
Připraven?
Křivý šesťák našel,...
na křivé boudě.
Křivou kočku koupil si,...
ta chytila křivou myš.
A všichni šťastně žili ve křivém domku.
Šikulka!
Jde ti to čím dál tím líp.
-Zasloužíš si sušenku. -Sušenka!
Tak jo. Pojďte.
Čas jít do postele.
-Dobrou mami. -Dobrou zlato.
Už toho moc nejez, jinak se v noci probudíš a budeš mít žízeň.
Ne...
...budu.
Slibuješ?
-Dobrou. -Dobrou mami.
Ne...
Pomoc...
Přestaň.
-Janet. -Prosím.
Janet. Vstávej! Máš zlý sen.
Tohle je můj dům!
Ne. Ne to není!
Jdi pryč!
Co jsi zač?
Co tady děláš?
Hraju si s Billym.
Nech Billyho napokoji.
Janet, s kým to tam mluvíš?
Musíš jít pryč!
-To ty tu nemáš co dělat! -Janet, probuď se!
Jestli toho nenecháš, tak to povím mamce.
-Zlomím ti vaz! -Ne!
Prosím!
-Pojď s Billym! -Ne!
Ne!
Janet?
Všechno je dobrý.
Je to v pořádku.
Jdi spát.
Nech Billyho být!
Nech nás být! Slyšíš?!
Sklapni! Co to děláš? Nikdo tu není!
Mami!
Billy. Co se stalo?
-Někdo je v mém sta-sta-stanu! -Cože?
Ně-ně-někdo je v mém sta-stanu!
Vidíš? Nic tu není. Měl jsi jen zlý sen.
Nic víc.
Jdi do pokoje.
Proboha!
Janet!
Málem jsem dostala infarkt! Co tady děláš?
Myslím, že jsem byla zase náměsíčná.
Co tím myslíš "zase"?
Je ti něco?
Celá hoříš.
Pojď. Půjdeme nahoru, dobře?
Myslím, že zítra radši budeš doma.
Notak. Uložíme tě do postele, dobře?
Hodgsonovi.
Ahoj mami.
Jo, trochu.
Něco jsem snědla. Už nemám hlad.
Jo... jsem tu.
Nevíš, kdy budeš doma?
Tak jo. Ahoj, mami.
MŮJ DŮM!
Jsi brzo vzhůru.
Nemůžu spát.
-Máš inspiraci? -Tak bych tomu neříkal.
Měl jsem zvláštní sen.
Viděl jsem v něm tohle. Když jsem se probudil, nemohl jsem to dostat z hlavy.
Řekl jsme si, že by mi to mohlo pomoct.
Hele, vím, že nejsem Picasso,...
ale tak zlý to snad není.
Musíme přestat.
Můžeme dělat přednášky, ale už žádné nové případy.
Alespoň na nějaký čas.
Dobře.
Můžu vědět proč?
Jestli je to kvůli těm pořadům a publicitě, tak tam nemusíme chodit.
-Dobré ráno. -Dobré ráno.
Dobré ráno.
Věříš mi?
Ty víš, že ano.
Tak mně teď prosím věř.
Dobrá.
Co to děláš?
To jen kdybych zase byla náměsíčná.
Mami?
Johnny?
Janet, co se děje? Co se stalo?
Někdo tady je!
Nikdo tu není. Co to říkáš?!
Mami! Někdo je v našem pokoji!
Třásli se nám postele!
Janet, jestli si to vymýšlíš...
Ne, já nelžu! Kousnul mě. Podívej!
Proboha.
Vy jste si s tím hráli?
Strašili se navzájem?!
Není divu, že se nemůžu vyspat!
Ale mami...
Už nechci nic slyšet!
Padejte do postelí. Mám vás dost!
Pomoc!
Prosím, pomozte!
Maggie! Prosím tě, otevři dveře! Nottinghamovi
Viděla jsem to na vlastní oči.
Ten krám letěl přes celej pokoj!
Takže?
Je zima. Prošel jsem celý dům.
Od shora až dolů. Nikdo tam není.
A co Margaretin a Janetin pokoj?
Byl jsem tam. Všude.
Šel jsem i do sklepa. Nikdo tam nebyl.
Co to dělá?
Naučili jsme ho, aby zacinkal, když chce ven.
Chceš ho pustit ven, Billy?
Po-po-podívejte!
Je u ná-nás policie.
Co tady dělají?
-Já je zavolal. -Cože?
No, nejspíš si s váma někdo hraje, ne?
Nejspíš jo.
Takže madam, viděla jste tu někoho na vlastní oči?
Ne.
Ale nevěřím, že by si vymýšlela.
Teď už ne.
Podívejte, musí to mít přeci nějaké vysvětlení, ne?
Od toho jsme přeci tady.
Přines mi židli z kuchyně.
Vychází to ze zdi.
Co? Myš?
Zatraceně velká myš.
No, uh...
tady jsme hotovi.
Sepíšeme hlášení. Pak už nezbývá nic, než čekat.
Hlášení?
No to je skvělý. Hlášení si strčte někam. Další blbej formulář.
Pro Kristovi rány.
Poslouchejte.
Myslím, že tohle jde mimo nás.
Kněz v kostele je rodinný přítel. Řeknu, aby vám zavolal.
Judy?
Zlato.
Co se děje?
Mami...
Kdo je to?
Vrať se.
Co jsi zač?!
Řekni mi kdo jsi!
Mami. Mami, probuď se!
Co chceš?!
Odpusť mi, Lorraine.
Jsi v pořádku?
Jsem v pořádku.
-Paní Hodgsonová? -Ano?
Jsem Kent Allen, zástupce televizního programu Wide Angel.
Doufal jsem, že nám něco povíte o té...
nehodě, která se vám minulý týden stala.
Jak jste se o tom dozvěděl?
Policisté sepsali hlášení.
Pár lidem nad tím zůstal rozum stát.
Byla bych vděčná, kdybyste mé věci netahali do televize.
-Hezký den. -Děje se to pořád?
Jestli ano, pak by váš příběh mohl být klíčem k nalezení pomoci.
Jde to? Fajn.
Za dveřmi zdánlivě obyčejného domu v Pondus End na severu Londýna,
je rodina, která prožívá noční můru.
Podívala jsem se z okna a viděla tu mladší dívku, Janet, lítat ve vzduchu. Jakoby se vznášela.
Šli jsme dovnitř. Všude po pokoji létaly kousky lega.
Jeden z nich mě trefil. Tekla mi krev.
Viděla jsem, jak se židle sama posouvala po zemi několik stop.
Židli jsme prozkoumali, ale nenašli nic, čím by se to vysvětlilo.
Maurice Grosse je inženýrský poradce, který vyšetřil tyto úkazy pro Sdružení Fyzického Výzkumu.
Dle mého o tom není pochyb. Počet zdokumentovaných úkazů, ohledně toho případu, je až zarážející.
Ovšem Anita Gregory,
parapsycholožka a učitelka polytechniky v severním Londýně, o tom není přesvědčena.
Svědci tohoto úkazu jsou především děti a ti dokáží být velice vynalézavý, co se žertíků týče.
V centru těchto aktivit stojí 11-letá Janet Hodgsonová.
Udělal jsem rozhovor s Janet a její 14-letou sestrou Margaret.
To, co se stane, vás ohromí.
Jaké to je žít v domě, ve kterém straší?
Já nevím. Těžce se na to zvyká.
Předtím jsme byly jen obyčejná rodina.
Je to horší od doby, co se s tím pan Grosse snažil mluvit.
Jak to myslíš?
Jako pokládání otázek...
jedno kývnutí pro ne, dvakrát pro ano.
Tohle myslím.
Zajímá mě, co by se stalo, kdybychom s tím teď mluvili.
Je tam někdo?
Je tam někdo, kdo s námi chce mluvit?
Tak znova, je tam někdo?
Nic?
No, není to přece jukebox.
Janet, je ti dobře?
Janet?
Janet, cítíš se dobře?
Neříkej mi Janet.
Není to tvé jméno?
Janet teď spí...
teď mluvím já.
A jak ti mám říkat?
Jak se jmenuješ?
Vy sem nepatříte.
Jmenuji se Maurice Grosse.
Kdo jsi ty?
Toto je můj dům.
Ihned odejděte.
Ne, toto není tvůj dům.
Takže, jak se jmenuješ?
Ťuk ťuk...
Tak dobrá.
Kdo je tam?
Bill, Bill, Bill, Bill.
Bill kdo?
Jmenuji se Bill Wilkins...
a je mi 72 let.
Odkud jsi přišel?
Přišel jsem ze svého hrobu.
Jak jsi zemřel?
Oslepl jsem a krvácel.
Usnul a zemřel ve svém křesle v rohu.
Proč jsi sem přišel?
Rád je slyším kričet.
Proč nás nenecháš být!
Sklapni ty stará krávo!
Janet zlato...
-Zlato jsi v pořádku? -Promiňte.
Janet?
Dům zvláštních úkazů
Maggie, co mám dělat?
Dneska se tím netrap. Tvoje děti tu můžou zůstat jak dlouho chceš.
Ma-mami.
Billy, nemáš jít už do postele?
Myslel jsem, že by sis dala nějaké sušenky.
Děkuju.
Koupil křivou kočku, co chytla křivou myšku.
Barone?
Žil jednou křivý muž...
a ten křivou cestou šel...
Mami!
-Mami! -Co se stalo?
Co se děje?
-Křivý muž. -Křivý co?
O čem to mluvíš zlato?
Křivý muž.
Uklidni se a řekni co se stalo.
-Co se děje? -Co se stalo?
Já nevím. Někam šel a...
Křivý muž přikročil,...
a do křivého zvonu bil.
Křivou duši vypustil,...
a do pekla vkročil.
Svou rodinu křivou povraždil,...
a křivý svůj smích vypustil.
Janet!
Bože můj.
Ne.
Zavolejte záchranku!
Toto je můj dům.
Ihned odejděte.
Ne, toto není tvůj dům.
Takže, jak se jmenuješ?
Ťuk ťuk...
Dobrá.
Kdo je tam?
Bill, Bill, Bill, Bill.
Bill kdo?
Jmenuji se Bill Wilkins.
A je mi 72 let.
Co si myslíte o tom hlasu?
Zní zmateně.
Je senilní?
Hlas na tomto záznamu...
vydává 11-letá dívka.
Požádala rodina o pomoc církev?
Ano, ale...
Popravdě se zdráháme zasáhnout.
Z toho případu se stal mediální cirkus.
Nazývají to Amityville po anglicku.
Skvělé.
Myslíte, že je to žert?
Schopnosti církve pomáhat lidem závisí na její reputaci.
Co po nás tedy chcete?
Rádi bychom, abyste letěli do Londýna, a tam tři dny působili jako naše...
neoficiální oči a uši.
Nic se po vás nevyžaduje.
Jestli to je klam, tak se prostě vrátíte.
Ale pokud ne...
tak se v Londýně nachází rodina, která naléhavě potřebuje naši pomoc.
Děkujeme za vaši víru v nás.
-Ozvěte se. -Dobře.
Řekl jsem, že si o tom promluvíme.
Není o čem mluvit.
Lásko, slyšelas ho.
Nic se po nás nechce. Jen vše sledovat a ohlásit se zpět.
Odmítly jsme spousty případů, ale ještě jsme se k žádné rodině neobrátili zády.
Měla jsem vizi z Amityville.
Byla stejná jako ta, co jsem měla před 7 lety.
Byla to předtucha tvé smrti.
Tak proto jsi se zamkla na 8 dní v pokoji?
Vidělas moji smrt?
Taky jsi to viděl.
Ten démon z tvého snu je skutečný.
Oba jsme viděli stejného ducha.
Je to varování. Jestli budeme pokračovat v tom, co děláme, tak zemřeš.
Tvé vize jsou darem od Boha.
A jestli ti Bůh ukazuje mou smrt, tak to má nějaký důvod.
Možná, že tomu máš zabránit.
Notak. My před bojem neutíkáme.
Když tam půjdem, když to uděláme...
tak mi musíš slíbit, že to budeme jen sledovat.
Při náznaku nebezpečí kontaktujeme církev a odjedeme.
Slib mi to.
Slib mi to, Ede.
Slibuji.
Pane a paní Warrenovi.
Jsem Maurice Grosse. Moc děkuji, že jste přišli.
Předpokládám, že zůstanete v domu Hodgsonových, že?
Blíž je líp.
Ano, souhlasím.
Jsme tady.
Tady to je.
Ede, zaznamenali jsme několik úžasných věcí.
Myslím, že budete ohromen, až to uvidíte.
Skvěle. Rád bych si znovu poslechl ty nahrávky.
Jsou tam zajímavé věci.
Vic Nottingham. Zdravím Vicu.
-Jak se vede? Ed Warren. -Zdravím.
Dobrá.
A toto je Peggy, Peggy Hodgson.
-Zdravím. Ed Warren. -Jak se máte?
-Moje žena, Lorraine. -Jak se vede.
-Zdravím. -Zdravím.
No, tak já půjdu Pegg.
Vyřiď dětem, že pozdravuju.
Jistě.
-Rád vás poznávám. -Já vás také.
Tak jdem na to Peggy.
Tak pojďte.
Jsem tu jen já a Janet.
Zbytek dětí zůstává u nich.
Tady holky spaly, ale...
-už nespí. -Proč?
No, mnoho úkazů se projevuje v tomto pokoji,...
zamkli jsme ho, aby někdo nepřišel k úrazu.
Slyšel jsem, že se Janet vznášela.
Děje se to tu také?
-Ano. -Ano, více jak jednou.
Máme to i vyfocené.
Rád bych, aby mluvila paní Hodgsonová, pokud vám to nevadí.
Darovali nám je sousedé.
Pověsila jsem je v naději, že tu po místnosti přestanou poletovat věci.
-Zabralo to? -Ne.
Slyšíme to celou noc.
Ahoj. Já jsem Lorraine.
Nevadí, když si sednu?
Víš proč tu jsem?
Tvoje mamina mi řekla co se tu děje.
Jsem tu, abych pomohla. Pokud to půjde.
Chceš o tom mluvit?
Víš, když jsem byla v tvém věku, tak jsem šla do nemocnice navštívit svou matku.
A viděla jsem anděla.
Ano.
On...
stál vedle rozbité postele, a jemně se dotýkal své tváře.
Potom se podíval přímo na mě...
Nikdo mi samozřejmě nevěřil, ale já věděla, že byl skutečný.
Vím jaké to je.
Vím jaké je ztratit své přátele, protože jsi jiná.
Ale vím i to,...
že i jeden člověk může všechno změnit.
Jen se mu musíš otevřít.
Jak poznáš, že můžeš věřit tomu, s kým mluvíš?
Nevím. Někdy mě to ranilo.
Trvalo to dlouho, ale nakonec jsem našla někoho, kdo mně věřil.
Co se potom stalo?
Vzali jsme se.
Jsem tak unavená.
Nemůžu tu spát.
Chodila jsem na pohotovost do školy.
Nechali mě tam spát.
Jsem tak vyčerpaná.
Ale teď už nemůžu ani to.
Všichni se mě bojí.
Nemám přátele.
Nemám kam jít.
Přijde mně, že nejsem normální.
Víš, ať už ti to dělá kdokoliv,...
tak chce, aby ses cítila přesně takhle.
Ale proč?
Protože... to ho dělá silnějším.
V době, kdy to začalo, se Janet budila přímo tady, uprostřed noci.
Přesně tady, jak řekla Janet, zemřel Bill Wilkins.
Odkud to máte?
Už to tu bylo, když můj ex-manžel kupoval dům.
Jestli se můžu zeptat...
Jste s ním ještě v kontaktu?
Ne.
To je mi líto.
Myslíte, že se usmíříte?
Měl dvojčata se ženou o pár bloků dál.
Budu to brát jako ne.
Ano, bylo to těžké.
Vzal si všechnu hudbu, když odešel.
Vím, že to vypadá jako...
Vzal si doslova všechny nahrávky.
Děti zbožňovali jeho sbírku Elvise.
Možná až tak moc ne.
A teď k tomu všemu tohle.
To načasování není náhoda.
Negativní vlivy často způsobují emotivní vyčerpanost.
Je to jako kopanec, když jste na dně.
To nezní moc fér.
Ne, to není.
Poznáš to než promluví?
Někdy.
Když mluví, připadá ti, že ten hlas vychází z tebe?
Ne.
Je to jako, když stojí za mnou.
Jako když mě využívá.
Říká někdy něco jenom tobě?
Že to slyšíš jenom ty?
Co říká?
Říká, že vám chce ublížit.
Kdy to říká?
Zrovna teď.
Opravdu to musí být?
Chceme přesvědčit církev, že ten hlas nevydává ona.
Tím, že bude mít v ústech vodu dokážeme, že se nejedná o břichomluvectví
Musí být v tom křesle? Já jen...
není mi příjemné jí tam vidět sedět.
Vím, je to těžké. Ale duch má zřejmě k tomuto místo nějaké pouto.
Když tam sedí, bude snadnější s ním mluvit.
Budeš v pořádku.
Připravena?
Asi jo.
21. Prosince, 1977.
Tady Ed a Lorraine Warrenovi s přísedící Peggy a Janet Hodgson.
Přítomen je i Maurice Grosse.
Dobrá. Tak začneme.
Pokud tu je někdo, kdo by s námi rád mluvil, pak do toho. Mluv.
Co zamýšlíš s touto dívkou a její rodinou?
Říká, že nebude mluvit, pokud se na něj budete tak dívat.
Divné. Pročpak ne?
Nikdy se nestyděl mluvit. Až teď.
Co když se všichni otočíme. Bude s námi potom mluvit?
Možná.
Dobrá.
Zkusme to znovu.
Tak co, Bille?
Máš své soukromí.
Tak se ukaž a mluv s námi.
Jsem tady...
Mluvím s duchem, jež utlačuje tuto rodinu?
Tak tohle jsem?
Tohle dělám?
Ano.
Jsem tu, abych to zastavil.
Víš kdo jsem?
Ed...
Eddie...
Edward...
Ed bude stačit.
Otec ti říkal Edward.
To není pravda.
Otec mně říkal Ed, stejně jako kdokoliv jiný.
Notak Bille, nejsi žádný psycholog.
Nebudu tu mluvit o svém otci.
Jdeme k věci. Co ty na to?
Proč nenecháš ty lidi na pokoji?
Protože je to MŮJ DŮM.
Toto není tvůj dům.
Ano, je!
Přišel jsem za svou rodinou.
Teď tu ale nejsou.
To proto, že jsi mrtvý.
Jestli tu tvá rodina žila, tak tu už není.
Kde teď jsou?
To nevím. Kdybych to zjistil, tak bych ti možná pomohl.
Tvojí pomoc nepotřebuju.
Tak proč prostě nejdeš dál?
V tohle nevěřím.
Proč ne?
Proč bys nechtěl jít do nebe?
Mě... by do nebe nevzali.
Mám pro tebe novinku, Bille.
Je mi jedno v co věříš.
Vidíš tohle?
Pomoc! Nechce... to...
Pomoc! Nechce... to... jít...
Cítíš něčí přítomnost?
Ne. Právě naopak. Nic necítím.
Mohli bychom mít co dočinění s hysterickou neurózou.
To by vysvětlovalo rozdvojenou osobnost a halucinace.
To mně nepřipadá.
Nemůžu to vysvětlit, ale mé srdce mi říká, že jim máme věřit.
Slyšela jsem ten hlas na vlastní uši.
Ale vše co cítím je jejich strach.
Zdá se, že za to nedohlédnu.
Nevím jestli usnu takhle daleko od tebe.
Budeš muset.
Alespoň se máš na co dívat, než se vrátíme domů.
Ach zlato. Kéž bys to tak nedělala.
Pomáhá mi to spát.
Alespoň nikam nepůjdu.
Já nekouřila, mami.
Co?
Tehdy ve škole s Camillou.
Sice jsem držela cigaretu, ale nic víc jsem nechtěla. Přísahám.
Chtěla jsem se před ní vytáhnout.
Byla to blbost.
Zlato.
Mrzí mě, že jsem ti nevěřila.
Bože.
Pomoc!
Janet!
Janet? Ale proboha.
Janet?!
-Pomoc. -Janet!
Janet!
-Mami! -Janet!
Dostaň mě ven. Někdo tu je!
Nemůžu to otevřít!
Mami, pomoc!
Janet!
-Mami! -Janet!
-Co se děje? -Někdo tam je s Janet!
Nemůžu to otevřít!
Přineste klíč! Honem. Přineste klíč!
Janet! Vydrž! Už jdeme!
Mám klíč!
Notak.
Janet už jdeme!
Janet!
Sundejte to!
Bože můj!
Někdo tady byl!
Viděla jsem ho na vlastní oči!
To on jí to udělal.
Tohle je Janetino zranění, co se jí stalo první noc.
Je to trochu vybledlé, ale není to tak zlé.
Je to dost výrazné, dva zuby chybí.
Ano. Tohle si ty děti nemohly udělat sami.
Myslíte, že to byl ten duch?
Bill Wilkins?
Vypátral jsem původního vlastníka domu. Jeho otec tu skutečně žil.
Byl to William Wilkins.
Zemřel na krvácení do mozku přesně v tom křesle.
Vše, co řekla, je pravda.
Veřejně dostupné informace.
Mohla to slyšet od souseda.
A co to, že se Janet ve spánku přemisťovala po domě?
Je to asi stejně uvěřitelné, jako to, že se vznášela.
Byly jste někdo u toho, když se to stalo?
Ne, ale mám fotografie.
Ano. Tady.
Nastavil jsem foťák v pokoji těch dívek. Mohu to dálkově ovládat, takže jsem šel do přízemí.
Fotil jsem, když jsem něco slyšel.
Musím říct, že má dost pokrčené nohy.
Postoj jejího těla naznačuje, jakoby jen skákala.
Co to říkáte? Byl jste tam. Viděl jste to na vlastní oči.
No...
To Peggy viděla toho, kdo napadal Janet.
Prokrista, však se dostala do pokoje, který byl zvenku zamčený.
A co ten její hlas?
Jak to vysvětlíte?
Když tak poprvé mluvila, tak to bylo před kamerami.
S vodou v ústech už takhle nemluvila, dokud jste se neotočili.
Mohla jí vyplivnout, a pak se napít nové, než jste se podívali zpět.
Minulý rok mě napálili Welshovi. Předstírali, že jsou posedlí démony.
Nevím co je horší. Démoni, nebo lidi, co se modlili, abychom jim uvěřili.
Démoni.
Ti jsou horší.
Musíte uznat, že je to podezřelé.
Opravdu věříte, že si to vše vymyslela?
A co Peggy?
Využívá toho, aby dostala nový dům.
Vždyť už o to zažádala!
Neříkám, že si to vymýšlí.
To co děláme někdy vyžaduje naši důvěru.
Věřit, když už nikdo jiný nevěří.
Takže vy jim to vážně věříte?
Ano, věříme.
Ale církev bez důkazu nezasáhne.
A to potřebujem.
Dobrá. Vyřídím pár hovorů a uvidím, jestli seženu nějaké videokamery.
Mezitím budeme Ed a já s Peggy a dětmi.
Musejí být zase rodina.
Ahoj mami. Jsme tady!
Co to je za věci?
-Pan a paní Warrenovi nám to koupili. -Něco od Elvise.
Blue Hawaii.
Snad vám to nevadí. Trocha americké kultury.
Vůbec ne.
Billy. Chyběls mi!
Ahoj. Chyběli jste mi.
Neměli jste někdo problém se šikanou?
Peter. Ve škole vždycky provokuje Billyho.
Drahoušku, a co děláš, když se to stane?
Po-po-pomůžou mně.
Dobře, protože je to stejné jako s tím duchem co tu je.
Ano.
Jde po Janet.
Takže jí musíte pomáhat, stejně jako pomáháte jemu.
Rodina drží pohromadě.
Tohle je ovšem ztracený případ.
Ale k sakru.
Z nějakého důvodu přestala fungovat spousta věcí.
No, stejně si tu něco zahrajem. Tak jako tak.
Čí je to kytara?
Byla táty, ale prý si jí můžu nechat.
Nevadilo by...?
Ne.
Trochu rezavá, takže slibte, že se nebudete smát.
Především ty.
Moudří říkají...
že jen hloupí spěchají.
Díky.
Hele, nesmějte se.
Ale mně není pomoci, zamilovat se do tebe chci.
Měl bych tu být?
Snad to není hřích.
Ve své lásce k tobě jsem si tolik jistý...
Stejně jak voda, co stéká do moří...
Lásko, pojďme tomu vstříc...
Některé věci tak mají být...
A teď všichni.
Chyť mě za ruku, vezmi si i život můj...
Pomoci mně není, jelikož jsem zamilovaný...
Pomoci mně není, s tebou chci žít život svůj.
Díky moc.
To je tak malé a lehké.
Proč to děláte?
Pomáhat lidem jako my.
Když jsi byla malá, bála ses, že máš pod postelí strašidlo?
No...
Pod tou mojí... opravdu něco bylo.
Jo.
Něco mě chytlo a strhlo na zem.
Nic jsem neviděl. Byla tam hrozná tma.
Sebral jsem se a utíkal co to šlo.
Víš co udělal táta?
Dotáhl mě zpět do pokoje a řekl, že mám svému strachu čelit.
Byl jsem vyděšený k smrti.
Ale pak jsem si vzpomněl, co mně řekla jeptiška v kostele.
Bůh tu je pro všechny, kdo ho potřebují.
Takže...
Z nočního stolku jsem sebral tenhle křížek a tomu co bylo pod postelí řekl,...
aby radši šel, nebo mu bůh nakope zadek.
To nejlepší, co pro mě kdy udělal.
Jistě, že to udělal jen proto, že mně nevěřil.
Trvalo roky, než jsem našel někoho, kdo ano.
A víš co bylo pak?
Vzali jste se.
Takže ty jsi to už slyšela?
A je to.
Jak vám to tu jde?
Skvěle!
Hotovo.
Dveře od skříně jsou taky opravené.
A jestli chcete, tak se mrknu i na pračku.
To ne. To po vás nemohu chtít.
-Je to katastrofa. -Ale notak.
Jak zlé to může být?
Ale sakra.
Je tam vše v pořádku?
Ano, díky bohu.
To by bylo něco, ne?
Kdybychom dokázali odhalit, co se tam skrývá,...
nějaký život,...
za tím vším.
Byl by to průlom.
Proto to děláte?
Chcete být součástí něčeho průlomového?
Toto není laboratoř.
Je to něčí dům.
Podle mého je nejdůležitější naše pomoc této rodině.
Omlouvám se. Tak jsem to nemyslel.
Má dcerka před pár lety zemřela při autonehodě.
Začal jsem se setkával s jistými úkazy.
Myslím, že se se mnou snažila komunikovat.
A pomohlo by mi, kdybych věděl, že je...
já nevím...
...někde.
Tohle to není.
No skvěle.
Myslím, že to mám.
Tady je to.
Bože.
Tak fajn.
Co to je?
Ede?
Něco za vámi je.
Pojďte.
Chytilo mě to.
Byl tady. Chtěl mě stáhnout ke dnu.
Proboha podívejte.
-Škrábla jste se. -To není škrábnutí.
Kouslo mě to, stejně, jako předtím Janet.
-Janet, podáš mi další? -Jo.
Janet?
Co se děje?
Vidíš to?
Co?
V kuchyni.
Řekni co vidíš.
Hraje si s noži.
Skrývá se ve tmě.
Johnny?
Johnny, co to děláš?
Johnny ne!
Johnny nechoď tam!
Víš co říkal pan Warren.
Nebude nás šikanovat.
Toto je náš dům.
Johnny!
Johnny, prosím vrať se!
Co se stalo? Co se děje?
Janet zmizela! Byla tu s námi!
Pojďte.
Ne.
-Mami! -Johnny!
Ede, co se děje?
Je tam Johnny!
-Ne! -Mami!
Johnny!
-Johnny! -Uhněte stranou.
Kde jsou?
Johnny?
Johnny!
-Ach zlato. Pojď sem. -Mami!
Jsi v pořádku?
Už je to dobré, zlato.
Kde je Janet?
Kde je Janet!?
Janet!
Lidi, něco tu chytám!
Pozor Ede.
Nechce... mě... to...
Nechce mě...
-Janet. -Je to dobré. Je to dobré. Pojď.
Pojď.
Pojď ven.
Mám tě.
Janet.
Už je po všem.
Jak se tam dostala?
Je to dobré, zlato.
Můžu?
O co jde?
Hraje to.
Co?
Mám důkaz.
Tolik k vaší důvěře.
Cože?
Ona nic nehraje. Viděla jsem to.
Byla chycena při činu.
Ne. To není možné.
Viděla jste to?
Jak 12-letá dívka může hodit stůl přes celou místnost?
Je konec. Rozumíte?
Pro dobro vaší dcery. Nedělejte to horší, než to už je.
Tohle by sama nezvládla.
Jak se opovažujete.
Myslíte, že jsem ji navedla?
A co policie?
Taky to hráli?
To je dobrý.
A co vy dva?
Vy jste nám věřili, ne?
Chceme pomoct.
Ale hned jak církev uvidí to video, tak je konec.
Chtějí se distancovat od všeho, co může vypadat jako podvod.
Chci, abyste odešli.
Jděte už.
Všichni jděte!
Jděte!
Možná, kdybyste se s tím sama pokusila navázat kontakt.
Nejde to.
Věřte mi, zkusila jsem to.
Je mi líto, ale nic tu necítím.
Takže to je vše?
Po tom všem prostě odjedete?
Nelíbí se nám to o nic víc než vám.
Řekneme církvi o všem, co jsme viděli. Ale jediný důkaz, který máme, je video, na kterém Janet falšuje úkaz.
Nebylo snad těch věrných úkazů víc?
Asi to budete chtít.
-A jen proto, že to jednou hrála, přeci nemění... -Mění se tím všechno.
Jsme zástupci církve. Museli bychom odejít i kdyby nám to Peggy neřekla.
Odvedl jste slušnou práci, Maurici.
Byl jste s nimi, i když už nikdo jiný ne.
Děkuji.
Ale někdy prostě musíte jen věřit.
Věřit, i když nikdo jiný ne.
Tohle není správné.
Já vím.
Vážně jsi to hrála?
Ale proč?
Říkal, že vás zabije,...
jestli je nepřiměju odjet.
Nemyslíš, že je to trochu divné?
Zrovna v té místnosti, kde je kamera, co míří přímo na to místo?
Jo.
Zatraceně.
Lorraine.
Vyndej ty přehrávače na stůl.
Dej to tam a přehrávej to odshora.
Dobře.
Vzpomínáš na ty zkomoleniny, co máme od Janet?
Však víš... od Billa.
-Ano. -Byly dvě, že?
Tady je první.
Pomoc! Nechce... jít...
-Mysleli jsme, že mluvil o sobě, že? -Jo.
A teď druhý.
Ono... nechce... mě... to... nechce... mě...
Jestli mám pravdu...
Pomoc! Nechce mě nechat jít... Nechce mě nechat jít...
Pojď sem.
Uvidíš mou rodinu.
Ale teď tu nejsou.
Myslím...
rád bych už šel.
-Ale nemůžu. -Proč ne?
Chce jí to...
tak moc.
Málem jí dostal.
Jak to mám zastavit?
Jsem dáván...
a taky brán.
Byl jsem tam, když jsi se zrodila.
Nechtělas mě.
Ale budu s tebou,...
až do smrti.
Počkat, nerozumím tomu.
Prosím...
Bože. Lásko. Krvácíš!
Co se stalo?
Duše toho staříka je jen loutka.
Byl přinucen, aby oslabil Janetinu vůli.
Přinucen? Přinucen kým?
Něčím nelidským. Něčím, co chce rouháním otřást mou vírou.
V tom domě je přítomen démon.
Najdi Vica, než odjede. Musíme se vrátit.
Dobře.
Mami, prosím pomoc mi!
Mami, prosím!
Mami pomoc mi!
Pomoc!
Nech nás proboha už být!
Margaret?
Margaret, ne!
Margaret, pojď zlato.
-Pojď. -Mami.
Jděte ven!
Jděte ven.
Jděte k Megg.
-Ty nejdeš? -Jdu pro Janet!
Ne, Janet!
Mami!
Janet!
To nechápu. Nejdřív to není skutečné, ale teď zas je.
Byly jsme zaslepeni tou nelidskou duší.
V komunikaci s tím staříkem nám bránil právě ten dům.
Všechny ty úkazy byly dílem démona.
Ten stařík, křivý muž. Jen zástěrka.
Bránil nám spatřit to pravé zlo.
V mé vizi mě chtěl pomoct, ale bál se.
Mluvil tedy v hádankách.
Něco jako...
Byl jsem dán a zase vzat,...
byl u tvého zrození.
Nepřála sis mě.
Zůstanu s tebou až do smrti.
Jméno.
Nechtělas ho. Dali ti ho při narození.
To je ono! Znát démonovo jméno nám dá moc ho zapudit.
Fajn. Ale my nevíme jak se jmenuje.
Možná, že víme.
Proč by nám to jinak říkal?
Myslí si, že ho známe.
Co budete teda dělat?
Na to, co dokáže vzdorovat Loraininým schopnostem jsem krátký.
Janet musí do kostela dřív, než jí to zabije.
Janet!
Margaret?
Janet!
Díky bohu, že jste tu. Janet je uvnitř!
-Ede, jsi v pořádku? -Jo.
Půjdu zadem.
Ne! Ede! Ne!
-Peggy, zůstaň tu. -Ne, ne.
Počkej s dětmi v autě.
Janet!
Nastupte do auta.
Notak, notak!
I ty Peggy, pojď.
Ede?
Notak!
Ede!
Nechce se to otevřít!
-Zkusím to. -Kurva.
Musíme to rozbít!
-Dobře. Počkejte. -Rychle!
Ede, nikam nechoď.
-Počkej. Vic se hned vrátí. -Nemůžu čekat.
Jdu napřed.
Ne, Ede! Ne!
Stůj!
Sám to nezvládneš.
Potřebuje pomoc.
Ede, prosím! Prosím, počkej na mě...
Prosím, počkej na mě.
Nemůžu tě ztratit.
Strašně se bojím.
Já vím.
Já taky.
Ale musím ji pomoct.
Ale co ta má vize?
Vím, že jsem ti to slíbil, zlato.
Ale musím to udělat.
Miluju tě, Lorraine.
Ede, ne!
Ne!
Nedělej to!
Ede!
Ne!
Ne.. ne...
Pomoc!
Janet, kde jsi?
Pomoc!
Janet!
Pomozte mi!
Janet!
Ve jménu Otce, Syna i Ducha Svatého.
Jak se jmenuješ?
Jak...?
Jak se jmenuješ?!
Znám tvé jméno.
Ptala jsem se.
Co jsi zač?!
Řekls mi ho.
Řekls mi své jméno.
A já ho napsala.
Potřebuju svou Bibli.
Proč? Co se děje? Co...
Démonovo jméno nám nad ním dává moc.
V
A
L
A
K
Valak.
Janet!
Žil byl jednou křivý muž...
a ten křivou cestou šel.
Našel křivý šesťák...
na křivé boudě.
Křivou kočku koupil si,...
ta chytla křivou myš.
A všichni šťastně žili v malém křivém...
Vicu! Vicu!
Nech mě projít.
-Lorraine, ne. Počkej na mě. -Jdu tam.
Půjdu s tebou! Lorraine!
Ede!
Lorraine!
Ede!
Janet?
Ne.
Janet, ne. Nedělej to!
Mám tě.
Bože můj.
Ne!
-Janet! -Ede!
Ede!
Lorraine!
Ede!
Tvé jméno mi nad tebou dává moc, démone.
A já tvé jméno znám.
Jsi Valak!
Rouhač.
Znesvětitel.
Hadí muž.
Ve jménu Otce, Syna i Ducha Svatého,...
tě já zapuzuji zpátky do pekel!
Ne!
Ede!
Mám tě!
Dobrý bože. Janet.
-Proboha. -Fajn.
-Ede, jsi v pořádku? -Zkontroluj jí.
Janet? Bože můj! Je v pořádku?
Zavolám záchranku.
Posaď se.
Tak. Zhluboka se nadechni.
Zhluboka se nadechni. No vidíš.
Bude v pořádku.
Vypadá v pořádku.
-Zachránils jí. -Ne.
Ty jsi nás zachránila.
Neříkal jsem, že to tak má být?
Ale tys ve mě věřil.
Bez tebe bych to nezvládla.
Děkuji, že jste se vrátili.
Posaď se vedle mě. Posaď se.
Víš...
Tohle mě chrání od doby,...
co jsem byl dítě.
Chci, abys to měla.
A až vyrosteš,...
tak ho dáš někomu, kdo ho bude potřebovat.
Platí?
Mám takové štěstí.
Říkalas, že jeden člověk může všechno změnit?
Ale...
já mám dva.
Událost v Enfieldu se stala tím nejznámějším úkazem...
v historii paranormálních jevů.
Peggy Hodgson dožila zbytek života ve svém domu na Green Street.
Roku 2003 došla klidu ve svém křesle v obýváku.
Přesně tam, kde před 40 lety zemřel Bill Wilkins.
Pro www.titulky.com Přeložil martanius Snad jste si film užili :)