După tot ce am văzut,
nu sunt multe care să ne mai tulbure.
Dar ăsta...
...ăsta încă mă bântuie.
Cu două luni înainte să ne implicăm,
familia Lutz fugise de acasă în toiul nopții,
susținând că au casa bântuită.
Biserica a apelat la noi pentru ajutor.
Voiau să vadă dacă noi puteam confirma activitatea raportată de familia Lutz.
Bine. Suntem gata?
Hai să începem!
Aș vrea să stați în liniște și să închideți ochii.
Imaginați-vă într-un halou de lumină albă, strălucitoare.
Vă va proteja.
Cu un an înainte ca familia Lutz să se mute acolo,
un tânăr pe nume Ronny DeFeo
își omorâse brutal întreaga familie în această casă.
Sperasem să descoperim
dacă omorurile fuseseră motivate numai de mânie
sau dacă,
așa cum mărturisise Ronny DeFeo în instanță,
fusese sub influența a ceva demonic.
Omoar-o! Omoar-o!
Împușcă-i!
Împușc-o!
Ce ai făcut?
Împușc-o! Omoar-o!
Împușc-o!
Împușcă-i pe toți!
Trage!
Ucide!
Omoar-o! Împușc-o!
Iubito, ești bine? Ce vezi?
Lorraine!
Lorraine, ce se întâmplă?
Trebuie să văd.
Am terminat. E timpul să te întorci.
Ce se întâmplă?
Vrea să-mi arate.
Lorraine!
O, Doamne!
Iubito...
E în regulă.
Ed.
Mai aproape de iad ca acum sper să nu mai ajung vreodată.
INVESTIGAȚIA LUI ED ȘI LORRAINE WARREN DESPRE CAZUL DE BÂNTUIRE DIN AMITYVILLE
A STÂRNIT O FURTUNĂ MASS-MEDIA ȘI I-A CATAPULTAT ÎN OCHII PUBLICULUI.
ÎNTRE TIMP, UN CAZ DE BÂNTUIRE PE CARE MULȚI
AVEAU SĂ-L COMPARE CU AMITYVILLE
SE DESFĂȘURA LA MII DE KM DISTANȚĂ, ÎN ENFIELD, ANGLIA.
ACESTA AVEA SĂ-I ATRAGĂ PE SOȚII WARREN ÎN UNUL DINTRE CELE MAI DIABOLICE CAZURI.
BAZAT PE POVESTEA ADEVĂRATĂ.
TRĂIND PRINTRE DEMONI 2
CONFLICT VIOLENT
M-AM LUPTAT CU LEGEA
Eu și Keith o să ne furișăm afară deseară, cu prietenul lui, Michael.
- Vrea să te cunoască. - Nici vorbă!
- Dacă ar afla mama, m-ar omorî. - Nu te lăsa prinsă, mironosițo!
Poftim, ține asta!
Să-ți dau înapoi tabla de spiritism pe care am făcut-o.
Cred că am să-l las pe Keith să mă sărute cu limba.
Ce? Nici vorbă!
Ce faceți?
Janet
dă-mi mie aia!
Și treceți înăuntru, amândouă!
Hai!
M-M-M-M-Margaret.
Margaret! Johnny!
Janet! Billy!
Bună! Cum a fost ziua ta?
Nu prea bună.
- De ce? Ce s-a întâmplat? - Poveste lungă. Îți spun mai târziu.
Bine.
C-c-ce faci?
B-B-B-B-Billy?
Taci, Peter!
Lesbiano!
Ce, vorbești despre mama ta?
Mulțumesc, Camilla.
Nicio problemă!
E un dobitoc. Ignoră-l!
Bine.
ȘCOALA GENERALĂ DIN ENFIELD
STRADA GREEN
Băieți! Aveți grijă cum treceți!
- Janet! - Hopa, sus!
REȘEDINȚA HODGSON ENFIELD, ANGLIA - 1977
N-o să pot plăti chiria luna asta.
Nu. Am vorbit cu ei și mi-au făcut legătura cu dv.
Sunt calmă.
Nu înțeleg de ce nu mă puteți ajuta.
Nu.
N-a plătit pensie alimentară de 3 luni.
Am venit acasă!
Bună, mamă!
O după-amiază plăcută și dv.!
Janet...
Nu stăm destul de prost, ca să mă sune
și directoarea ta să-mi spună că ai fost prinsă fumând?
Nu fumam!
Nu fumam, jur.
Ai luat biscuiții?
Nu m-ai auzit? Am vorbit cu dna More la telefon.
- Cum poți să mă minți așa? - Nu mint!
Ba minte! Se știe în toată școala.
- Fuma cu Camilla. - Taci! Ești așa un mincinos, Johnny!
Mamă! Ai spus că-mi luați...
Nu, Billy, n-am luat biscuiți, pentru că nu am bani, fir-ar să fie!
Peste un peni încovoiat a dat
Vine mama.
Mai bine lasă aia și spală-te pe dinți.
Bine.
Și trăiau toți laolaltă într-o căsuță încovoiată
Ai zice că a luat foc tot orașul.
Uite ce am găsit!
Biscuiți!
Dar ai spus că nu avem bani.
Voiam oricum să mă las de fumat.
- Margaret! - Da?
Ți-ai pregătit uniforma pentru mâine?
Da, mamă, o pregătesc.
Haide, Billy! E timpul să te culci.
Vin, mamă!
Aia de unde a apărut?
Eu și Camilla am făcut-o la școală.
Nu pare corectă.
Funcționează, zău!
Am întrebat-o deja o grămadă de lucruri.
Haide, îți arăt.
Bine.
Ce să întreb?
Nu știu. Ce vrei.
Bine.
Eu și sora mea vrem să știm...
Sunt spirite aici, care vor să comunice cu noi?
Tata o să mai vină acasă?
Sunt spirite aici, care îmi pot răspunde?
Nu-ți face griji!
E doar un joc prostesc.
Nu e real.
De ce bați la ușă?
Nu bat.
Ești dusă!
- Știi tu, forțează nota, nu? - Zice că nu fuma.
Nu trebuie să-ți faci griji, Peg.
Și eu am fumat în școală. Tu nu?
Multe.
Nu ce a făcut mă deranjează.
Ci că nu mă mai ascultă, Pegs.
E doar o fază, nu?
O pot pedepsi, dar m-aș simți vinovată,
că știu că nu e chiar vina ei.
Își iubește tatăl
și i-a fost foarte greu când a plecat, biata de ea.
Dar nici nu pot ignora asta, nu?
Nu-mi place să întreb, dar lui Richard i-ai spus?
I-aș spune, dacă l-aș vedea.
Fir-ar!
Acum fac ambele treburi și sunt pe jumătate mama care am fost.
Sunt în ultimul hal, Peggy.
Nu ești, Peggy. Ești prea aspră cu tine.
Casa asta blestemată!
Revenim cu vânători de fantome adevărați,
Ed și Lorraine Warren,
care ne vor vorbi despre experiențele lor din casa din Amityville.
Și acum o să vorbesc cu următorul invitat,
dr Steven Kaplan,
care spune că investigațiile făcute de soții Warren
despre bântuirea din Amityville sunt apă de ploaie.
De ce?
Păi, s-a stabilit ca Amityville a fost o farsă grosolană.
- Dar nu i-a oprit... - Nu s-a dovedit.
Ba da.
Familia Lutz a inventat totul, ca să profite de publicitate.
Nu e adevărat. Noi vedem din astea tot timpul.
E foarte ușor să le critici povestea din afară.
E cu totul altceva să fi fost acolo și să fi trăit experiența pe pielea ta.
Nu e nevoie să mă duc pe Lună, ca să știu că nu e din brânză cu mucegai.
Ed Warren n-a văzut nicio casă pe care n-o credea bântuită.
Când soția lui termina de scos fum și sunat clopoței,
toată lumea ajunge să creadă în fantome.
În ce anume ai tu doctorat?
Hai, Warren, fii un pic stilat!
N-o să fiu, cu cineva care îndrugă minciuni despre mine și soția mea.
- Ai grijă pe cine faci mincinos! - Ce ai să faci?
Venim la emisiunile astea ca să informăm lumea.
Dar, când deschid gura, se găsește alt...
- Ed. - Tâmpit...
...teoretician...
...să vină
și să strice tot ce am făcut.
- Vrei să te calmezi? - Știu.
Număr până la zece. Număr până la zece!
Bine, Billy.
Ești gata să ții un discurs?
OMUL ÎNCOVOIAT
A fost odată un om încovoiat
Ce pe-un drum încovoiat a umblat
Peste un peni încovoiat a...
Nu-i nimic. Mai încercăm o dată.
Ești gata?
Peste un peni încovoiat a dat La baza unui gard încovoiat
O mâță încovoiată a cumpărat Care a prins un șoarece încovoiat
Și trăiau toți laolaltă Într-o căsuță încovoiată
Bravo!
Devii atât de bun! Acum ai voie un biscuit.
Biscuit!
Bun, haideți! În pat cu voi!
- Noapte bună, mamă! - Noapte bună, draga mea!
Nu mânca prea mulți,
sau o să te trezești însetat în miezul nopții.
Nu mănânc.
Promiți?
- Noapte bună, băieți! - Noapte bună, mamă!
Nu!
Ajutor!
Termină!
Nu!
Janet!
Te rog!
Janet, trezește-te! Visezi.
Asta e casa mea.
Nu. Nu e.
Pleacă!
Cine ești? Ce faci aici?
Joc un joc cu Billy.
Lasă-l în pace pe Billy!
Janet, cu cine vorbești?
Trebuie să pleci.
Tu nu ești în casa ta!
Janet, trezește-te!
Îi spun mamei, dacă nu încetezi.
O să-i rup gâtul.
Nu, te rog!
Va muri cu Billy.
Nu!
Janet, e în regulă. E în regulă, haide!
Culcă-te la loc!
Nu te apropia de Billy!
Lasă-ne în pace, m-auzi?
Janet, ce faci? Nu e nimeni aici.
Asta e casa mea.
Mamă! Mamă!
Billy, ce e?
E cineva în cortul meu!
Ce?
E cineva în cortul meu!
Mami...
Vezi? Nimic.
Doar ai visat urât, atâta tot.
Du-te în camera ta!
O, Dumnezeule!
Janet!
Era să fac infarct! Ce faci aici?
Cred că iar am umblat în somn.
Cum iar?
Ești bine?
Arzi toată. Haide!
Hai să te ducem sus.
Cred că mai bine nu te duci la școala mâine.
Hai să te băgăm iar în pat!
Vreau să fiu stilistă și o pictoriță credibilă.
Nu mă lua pe mine cu reclamele tale și părul frumos!
30 de ani.
Acum m-am întors la vârsta de 10 ani.
Totul e filmat cu încetinitorul.
Scuze inventate! Când o să pleci de la școala aia de fițe?
Și o să-ți iei o slujbă de bărbat?
Da, un colind de Crăciun.
- Care? - Toate.
Domnul să vă aibă în pază, domnilor Nimic să nu vă îngrozească
Și în câteva minute...
Dle director, dle președinte, dnelor și dlor...
Stau în fața voastră azi,
în rochia mea de șifon Red Star.
Reședința Hodgson.
Bună, mamă!
Da, un pic.
Doar ce-am mâncat, așa că nu mi-e așa foame.
Da. Sunt aici.
Știi când ajungi acasă?
Bine.
Pa, mamă!
Da, sunt o doamnă de fier.
Doamna de Fier din lumea occidentală.
Nu, nu. Ești rău, să știi.
Mamă dragă, îmi pare rău că am întârziat.
Dar a trebuit să mă opresc să-ți iau pâine neagră sănătoasă...
Nu vreau să aud așa ceva.
Vreau să vii aici, dacă nu te superi, și s-o lași pe mama
să-ți scoată puful din buric.
Frumoasă și curată pentru parada mare și foarte bună duminică.
Am să fiu acolo, să știi, să te urmăresc.
Casa mea!
Te-ai trezit devreme.
Da, n-am putut dormi.
Ai inspirație?
Nu știu dacă i-aș spune așa.
Am avut un vis ciudat.
Am văzut asta.
Când m-am trezit...
nu mi-am putut-o scoate din minte.
M-am gândit că poate asta ar ajuta.
Știu că nu sunt Picasso, dar nu mi s-a părut chiar așa rea.
Trebuie să ne oprim.
Putem să mai ținem prelegeri, dar gata cu cazurile noi.
Cel puțin, o vreme.
Bine.
Pot întreba de ce?
Dacă e din cauza emisiunilor TV și a publicității, nu le mai facem.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
'Neața!
Ai încredere în mine?
Știi că da.
Atunci, te rog, ai încredere în mine acum.
Bine.
De ce faci asta?
Dacă o să umblu iar în somn.
Mamă!
Johnny!
Janet! Ce ai? Ce e?
E cineva în cameră!
Nu e nimeni! Ce tot spui?
E cineva în camera noastră!
- Ce? - Se zguduie paturile!
- Janet, dacă inventezi... - M-a mușcat. Nu mint!
M-a mușcat! Uite!
O, Doamne!
V-ați jucat cu asta?
V-ați speriat de moarte, pe rând? Nici nu e de mirare că nu pot dormi!
- Dar, mamă... - Nu! Să nu mai aud nimic!
Înapoi în pat, amândouă!
Ajutați-ne!
Vă rog, ajutor!
Ajutor!
Peggy! Vic, deschide ușa!
REȘEDINȚA NOTTINGHAM
Am văzut cu ochii mei.
Blestemăția aia s-a mișcat de-a lungul camerei.
Dar, Peg...
- Ei bine... - Na, ce e?
M-am uitat prin casă.
De sus până jos. Nu e nimeni.
- Și în camera lui Margaret și Janet? - M-am uitat, în fiecare cameră.
Și la subsol. Nu e nimeni.
Ce face?
L-am învățat să sune când vrea afară.
Îi dai tu drumul, Billy?
POLIȚIA
Uite! Poliția e la noi acasă!
Ce caută aici?
- Eu i-am chemat. - Ce?
Trebuie să fie cineva care va face o farsă, nu?
Asta trebuie să fie. Da.
OMUL ÎNCOVOIAT
Deci, dnă, n-ați văzut dv. bărbatul.
Nu.
Dar nu cred că născocește. Nu mai cred asta.
Uitați, trebuie să existe o explicație.
Dle, de-asta suntem aici, bine?
Adu-mi un scaun din bucătărie!
Se aude din perete.
Și-atunci? Șoareci, poate?
Un șoarece al naibii de mare!
Ei bine, nu putem face nimic în privința asta.
Putem să depunem un raport de incident și-l putem confirma.
Dar cam asta e tot.
Un raport? Asta e minunat!
Pentru orice problemă am, există un formular de completat!
Pentru Dumnezeu!
Ascultă...
Cred că asta ne depășește un pic.
Preotul ne e prieten de familie. O să-l rog să treacă pe la voi.
Mai sunt oameni cinstiți pe lume.
Și zice că ce s-a întâmplat e că era la aprozar.
Și-a lăsat portofelul acolo, la aprozar.
Avea bani în el, mulți bani.
Și-a zis: "Ei bine, s-au dus. S-au dus."
S-a gândit că o să-l ia cineva. Asta e, s-a terminat.
Dar, doar ca să vadă ce poate face,
s-a întors la aprozar.
O femeie cinstită îi luase portofelul
și-l lăsase la managerul de acolo.
A recuperat tot.
Judy?
Scumpo?
Ce e?
Mamă...
Cine e aia?
Du-te înapoi!
Cine ești?
Spune-mi cine ești!
- Mamă! Trezește-te! - Nu!
Ce vrei?
Îmi pare rău, Lorraine.
Ești bine?
Sunt bine.
Dna Hodgson!
Da?
Numele meu e Kent Allen. Suntem de la postul de știri "Wide Angle".
Speram să pot vorbi cu dv.
Despre incidentul de săptămâna trecută.
De unde ai aflat de asta?
Polițiștii au depus un raport de incident.
A trezit câteva suspiciuni.
Aș prefera să nu se afle la TV, dacă nu te superi. O zi bună!
Încă se întâmplă? Dacă da...
A face publică versiunea ta ar fi cea mai bună șansă să primești ajutor.
Ăsta merge?
STRADA GREEN ENFIELD, LONDRA
În spatele ușilor acestei case aparent normale din Ponders End, nordul Londrei,
o familie trăiește un coșmar.
ȘCOALA GENERALĂ DIN ENFIELD
Am ridicat privirea și, la geam, am văzut-o pe fiica mai mică, Janet...
HAZEL SHORT OFIȚER DE TRAFIC
aruncată prin aer, de parcă plutea.
Am fugit înăuntru...
GRAHAM MORRIS FOTOGRAF
și piese mici de Lego zburau prin cameră.
Una m-a lovit în față atât de tare, încât am sângerat.
Am văzut scaunul alunecând singur pe podea, pe o distanță de câțiva metri.
OFIȚER PETERSON OFIȚER HEEPS
Am verificat scaunul să nu aibă sârme, dar nu am găsit nicio explicație.
Maurice Grosse e inginer consultant
și a anchetat aceste afirmații pentru Societatea de Cercetări Spiritiste.
Eu nu cred că există îndoieli.
MAURICE GROSSE INGINER CONSULTANT
Numai numărul de incidente documentate din acest caz e absolut uluitor.
Dar Anita Gregory, parapsiholog și conferențiar la Politehnica londoneză,
nu e convinsă.
ANITA GREGORY PARAPSIHOLOG / CONFERENȚIAR / SCEPTIC
Principalele personaje sunt copii, iar copiii
sunt în stare de farse foarte ingenioase.
În centrul acestor activități înfricoșătoare e Janet Hodgson de 11 ani.
Le-am luat recent un interviu lui Janet și surorii ei de 14 ani, Margaret.
Ce s-a întâmplat în continuare vă va ului.
Cum e să trăiți într-o casă bântuită?
Nu știu.
Nu te obișnuiești.
Eram doar o familie normală înainte de asta.
A devenit mai rău de când dl Grosse a început să vorbească cu ea.
Ce vrei să spui?
Adică să-i pună întrebări,
spunându-i să bată de două ori pentru "da" și o dată pentru "nu".
Din astea.
Mă întreb ce s-ar întâmpla dacă am încerca să vorbim cu ea acum?
E cineva aici?
E cineva aici care vrea să comunice?
Repet, e cineva aici?
Nimic.
Păi, nu e un tonomat, nu?
Janet, ești bine?
Janet?
Janet!
Janet, te simți bine?
Nu-mi mai spune Janet!
Nu așa te cheamă?
Janet doarme
și eu vorbesc.
Păi, cum să-ți spun?
Cum te cheamă?
N-aveți ce căuta aici.
Numele meu e Maurice Grosse.
Tu cine ești?
Asta e casa mea.
Ieșiți acum!
Nu. Asta nu e casa ta.
Acum, cum te numești?
Cioc, cioc!
Prea bine.
Cine-i acolo?
Bill. Bill.
Care Bill?
Numele meu e Bill Wilkins
și am 72 de ani.
De unde vii?
Vin din mormânt.
Cum ai murit?
Am orbit și am făcut o hemoragie.
Și am adormit și am murit în fotoliul din colț.
De ce ai venit aici?
Îmi place să-i aud țipând.
De ce nu ne lași în pace?
Taci din gură, vacă bătrână!
Janet, draga mea...
Draga mea, ești bine?
Îmi pare rău.
Janet!
DAILY MIRROR CASA CU ÎNTÂMPLĂRI CIUDATE
Peggy, ce o să mă fac?
Nu e nevoie să te gândești în seara asta.
Și tu cu copiii puteți stai aici cât vreți.
Mamă...
Billy, n-ar trebui să te pregătești de culcare?
M-am gândit că poate ai vrea niște biscuiți.
Mulțumesc!
A fost odată un om încovoiat
Ce pe-un drum încovoiat a umblat
Peste un peni încovoiat a dat La baza unui gard încovoiat
O mâță încovoiată a cumpărat Care a prins un șoarece încovoiat
Baron?
A fost odată un om încovoiat
Ce pe-un drum încovoiat a umblat
Mamă!
- Ce s-a întâmplat? Ce e? - Omul Încovoiat!
Ce? Încovoiat, ce? Despre ce vorbești, dragule?
- Omul Încovoiat! - Calmează-te!
Zi ce s-a întâmplat!
- Ce? - Ce e?
Nu știu. Cred că a umblat...
Și Omul Încovoiat a înaintat
La clopotul încovoiat a sunat
Și așa sufletul său încovoiat În iadul încovoiat a spiralat
Și-a ucis familia, încovoiat
Și-un râs încovoiat a răsunat
Janet!
O, Doamne! Nu!
Să cheme cineva o ambulanță!
Asta e casa mea.
Ieșiți acum!
Nu. Asta nu e casa ta.
Acum, cum te cheamă?
Cioc, cioc.
Prea bine. Cine-i acolo?
Bill. Bill.
Care Bill?
Numele meu e Bill Wilkins
și am 72 de ani.
Ce ziceți de vocea asta?
Pare confuz.
E senil?
Vocea de pe caseta asta...
vine de la o fată de 11 ani.
Familia a cerut ajutorul Bisericii?
Da.
Dar, sincer, am ezitat să ne implicăm.
Cazul a devenit un circ mass-media acolo. I se spune "Amityville-ul Angliei".
- Minunat! - Te temi că e o farsă.
Abilitatea Bisericii de a ajuta oamenii depinde de reputația ei.
Ce vreți să facem?
Am vrea să mergeți la Londra
trei zile, ca să fiți, neoficial, ochii și urechile noastre.
Acum, nu e nevoie să faceți nimic.
Dacă e o farsă, vă întoarceți și plecați.
Dacă nu e,
atunci e o familie la Londra care are mare nevoie de ajutorul nostru.
- Mersi pentru încrederea acordată. - Să mă anunțați.
I-am spus că o să vorbim.
Nu avem ce vorbi.
Iubito, l-ai auzit.
Nu vor să ne implicăm.
Doar să observăm și să raportăm.
Au fost întotdeauna cazuri pe care le-am refuzat.
Dar niciodată o familie pe care am refuzat s-o ajutăm.
Am avut o viziune în Amityville.
Aceeași de acum 7 ani.
Am avut o premoniție cu moartea ta.
De-asta te-ai încuiat opt zile?
Mi-ai văzut moartea?
Și tu ai văzut-o.
Demonul din pictura ta e real.
Amândoi am văzut același spirit inuman.
E un avertisment, dacă facem asta în continuare,
tu o să mori.
Viziunile tale sunt un dar de la Dumnezeu.
Dacă Dumnezeu îți arată moartea mea, o face cu un motiv.
Poate trebuie s-o previi.
Haide!
Nu fugim de luptă.
Dacă mergem,
dacă facem asta,
trebuie să-mi promiți că mergem doar ca să observăm.
Dacă se ivește ceva periculos în orice fel,
o să spunem Bisericii și o să plecăm.
Promite-mi!
Promite-mi, Ed!
Promit.
Dle și dnă Warren, eu sunt Maurice Grosse.
Vă mulțumesc mult că ați venit.
O să stați la familia Hodgson.
- Așa e? - E mai bine să fii la mijloc.
Da. Sunt de acord.
Asta este.
Am ajuns.
Ed, am reușit să captăm niște lucruri uimitoare.
Cred că vei fi foarte impresionat.
Grozav! Aș vrea să aud casetele din nou.
Ai niște chestii interesante.
Vic Nottingham. Bună, Vic!
Ce mai faci? Ed Warren.
Bună, Ed!
Ce mai faci? Și ea e Peggy. Peggy Hodgson.
- Încântat. Ed Warren. - Îmi pare bine.
- Soția mea, Lorraine. - Îmi pare bine.
- Bună! - Bună!
Eu plec, Peg.
Spune-le copiilor că-i salut.
Sigur. Mi-a făcut plăcere.
- Mi-a părut bine. - Asemenea.
- Deci, iată-ne aici, Peggy! - Bine. Intrați!
Suntem doar eu și Janet aici, acum.
Ceilalți copii stau la ei.
Aici dormeau fetele, dar n-o mai folosim.
De ce nu?
Majoritatea activității avea loc în camera asta.
Ne era teamă să nu pățească cineva ceva,
de aceea o ținem încuiată.
Am înțeles că Janet a levitat. Asta s-a întâmplat și aici?
Da, de mai multe ori. Avem și fotografii cu asta.
Aș vrea să aud povestea de la dna Hodgson, dacă nu te superi.
Vecinii le-au donat
și eu le-am agățat sperând să oprească lucrurile să se miște.
A funcționat?
Nu. Le auzim toată noaptea.
Bună! Eu sunt Lorraine.
Te superi dacă stau jos?
Știi de ce sunt aici?
Mama ta mi-a spus ce s-a tot întâmplat
și sunt aici să ajut, dacă pot.
Ai vrea să vorbești despre asta?
Când eram cam de vârsta ta,
am vizitat-o pe mama, la spital,
și am văzut un înger.
Da.
Stătea lângă patul unui băiețel,
îl atingea ușor pe obraz,
apoi s-a oprit.
Și s-a uitat direct la mine.
Firește că mama și asistentele nu m-au crezut,
dar eu am știut că a fost real.
Uite, știu cum e.
Știu cum e să-ți pierzi prietenii, pentru că ești diferită.
Dar mai știu
că o singură persoană poate schimba totul.
Dar trebuie să fii deschisă.
De unde ai știut că poți avea încredere în oamenii cu care ai fost deschisă?
N-am știut.
Uneori am fost rănită.
Și a durat mult timp, dar...
am găsit, în sfârșit, pe cineva care m-a crezut.
Și ce-ai făcut atunci?
L-am luat de soț.
Sunt atât de obosită!
Nu pot să dorm aici.
Mă duceam la infirmerie, la școală,
și mă lăsau să dorm acolo,
pentru că eram atât de istovită.
Acum nu mai pot face nici asta.
Toată lumea se teme de mine.
Nu am prieteni.
Nu am unde să mă duc.
Mă face să mă simt anormală.
Orice îți face ție asta
vrea să te simți așa.
Dar de ce?
Pentru că asta îl face mai puternic.
Cam când a început asta,
Janet a început să se trezească aici, în toiul nopții.
Aici a spus Janet că a murit Bill Wilkins, chiar aici.
De unde l-ați luat?
Fostul meu soț a cumpărat mobilă odată cu casa, când ne-am mutat aici.
Dacă nu vă supărați,
fostul soț mai e prin preajmă?
Nu.
Îmi pare rău să aud asta.
Vreo șansă de reconciliere?
A făcut gemeni cu o femeie de după colț.
Înțeleg că "nu".
Da, a fost greu.
A luat toată muzica în ziua în care a plecat.
- Știu că așa pare uneori... - Nu, la propriu. A luat toate albumele.
Copiilor mei le plăcea să asculte colecția lui cu Elvis.
Au trecut prin atâtea!
Și-acum se mai întâmplă și asta!
Da. Momentul nu e o coincidență.
Entitățile negative se hrănesc deseori cu suferința emoțională.
Le place să lovească când ești la pământ.
Nu pare corect.
Nu, nu este.
Știi când o să vorbească vocea?
Uneori.
Și atunci,
ai impresia că vine din interiorul tău?
Nu.
Mai degrabă din spatele meu.
Ca și cum aș fi folosită.
Îți spune vreodată lucruri numai ție?
Pe care le poți auzi doar tu?
Ce spune?
A spus că vrea să-ți facă rău.
Când a spus asta?
Chiar acum.
Chiar ne trebuie aia?
Am vrea să putem dovedi Bisericii că nu ea face vocea asta.
Ținând apa în gură,
o să putem arăta că nu e o formă de ventrilogie.
Trebuie să stea în fotoliu?
Nu-mi place s-o văd stând acolo.
Știu că e greu, dar spiritul a arătat un atașament față de locul ăla.
Va fi mai ușor pentru Ed să-l contacteze, dacă stă acolo.
O să fii bine.
Ești pregătită?
Bănuiesc că da.
E 21 decembrie 1977.
Aici sunt Ed și Lorraine Warren, cu Peggy și Janet Hodgson.
De asemenea, prezent e și Maurice Grosse.
Bun. Să începem!
Dacă e ceva aici care ar vrea să comunice cu noi,
suntem numai urechi. vorbește!
Ce vrei de la fata asta și de la familia ei?
Zice că n-o să vorbească dacă vă uitați toți așa la mine.
Ciudat! Mă întreb de ce nu?
Până acum, n-a fost așa timid.
Dacă ne-am întoarce cu spatele? Crezi că o să vorbească atunci?
Poate.
Da.
Hai să mai încercăm o dată.
Ce zici, Bill?
Ți-am oferit intimitate. Hai să vorbești cu noi!
Uite că vin!
Vorbesc cu spiritul care persecută această familie?
Asta sunt?
Asta fac?
Da.
Și am venit să-i pun capăt.
Știi cine sunt?
Ed.
Eddie.
Edward.
Ed e în regulă.
Tatăl tău îți spunea Edward.
Nu e adevărat.
Tata îmi spunea Ed, la fel ca toată lumea.
Hai, Bill, nu ești psihiatru și eu nu sunt aici ca să vorbesc despre tata.
Hai să trecem la treaba, ce zici?
De ce nu lași oamenii ăștia în pace?
Pentru că asta e casa mea!
Nu e casa ta.
Ba este.
Am venit aici să-mi văd familia,
dar ei nu sunt aici, acum.
Pentru că ești mort.
Dacă familia ta a trăit aici, a plecat de mult.
Unde sunt?
Nu știu. Dacă aș ști, poate te-aș putea ajuta.
Nu am nevoie de ajutorul tău.
Atunci de ce nu mergi mai departe?
Nu cred în asta.
De ce nu?
De ce ar fi așa de rău să mergi în rai?
Nu
sunt
om credincios!
Am o veste pentru tine, Bill.
Nu-mi pasă în ce crezi.
Vezi asta?
Ajută... mă... să... plec!
Simți vreo prezență?
Nu, dimpotrivă. Nu simt nimic.
Ar putea fi nevroză isterică.
Asta ar explica personalitățile multiple și halucinațiile.
Nici asta nu mi se pare corect.
Nu pot să explic. Inima îmi spune să-i cred.
Am auzit vocea aia cu urechile mele,
dar nu simt decât frica lor.
Nu pot vedea dincolo de asta.
Nu cred că pot dormi atât de departe de tine.
Ai s-o faci.
O să ai ce să aștepți cu nerăbdare când ajungem acasă.
Scumpa mea, aș vrea să nu faci asta.
Mă ajută să dorm.
Măcar știu că nu plec nicăieri.
N-am fumat, mamă.
Ce?
În ziua aia, cu Camilla, la școală...
Țineam țigara,
dar nu aveam să trag un fum, jur.
Voiam doar să par cool în fața ei.
A fost o prostie.
O, scumpo...
Îmi pare rău că nu te-am crezut.
O, draga mea!
Ajutor!
Janet!
Janet?
O, Doamne!
Janet!
- Ajutor! - Janet!
Te rog, ajută-mă!
Mamă!
Te rog! Mamă!
Janet!
Ajutor! Scoate-mă de aici!
E cineva aici!
N-o pot deschide!
Mamă!
Ajutor!
Janet!
- Ce se întâmplă? - E cineva înăuntru cu Janet!
Nu pot s-o deschid!
Adu cheia! Acum!
Janet! Rezistă!
Venim!
Am adus cheia!
Haide!
Janet, venim!
Janet!
Scoate-l de pe ea! Te rog!
Ce a fost asta?
A fost cineva aici!
L-am văzut cu ochii mei.
El i-a făcut asta fetei mele.
Asta e o mușcătură făcută lui Janet în prima noapte.
E mai ștearsă un pic, dar încă se distinge.
E foarte distinctivă.
Doi dinți lipsă.
Exact. Și e prea mare pentru unul dintre copii.
Crezi că a fost spiritul? Acest Bill Wilkins?
Am căutat proprietarul casei.
Se pare că tatăl proprietarului a trăit acolo.
Îl chema William Wilkins și a murit de la o hemoragie cerebrală
în fotoliul ăla.
Tot ce a spus ea e adevărat.
Toate, informații publice, apropo.
Putea auzi toată povestea de la un vecin.
Și afirmațiile
că Janet s-a teleportat prin casă, în somn?
La fel de valabile ca cele că a levitat din pat.
A fost vreunul dintre voi acolo când s-a întâmplat?
Nu. Dar am poze și cu asta.
Da. Aici.
Am montat camera în dormitorul fetelor
și am așteptat jos cu o telecomandă.
O porneam când auzeam mișcare.
Trebuie să recunosc...
Felul în care are genunchii îndoiți și poziția dreaptă a corpului...
Pare că sare.
Ce vrei să spui? Ați fost acolo aseară.
Ați văzut cu ochii voștri.
Peggy a văzut pe cineva atacând-o pe Janet.
S-a teleportat într-o cameră
încuiată din afară, pentru Dumnezeu!
Și vocea ei?
Cum explicăm asta?
Cred că prima dată când a făcut vocea aia
a fost în fața camerelor de televiziune.
Cu apa în gură, n-a putut s-o facă, până n-ați întors privirea.
Putea s-o scuipe
și să ia altă gură înainte să vă întoarceți.
Anul trecut m-a păcălit o familie galeză, care spunea că e posedată de demoni.
Sincer, nu știu ce a fost mai rău,
demonii sau oamenii care exploatează dorința noastră de a crede în ei.
Demonii sunt mai răi.
Trebuie să recunoașteți că e dubios.
Chiar crezi că inventează tot?
Și Peggy?
Folosește toată povestea ca să obțină o casă mai bună.
A depus cererea deja!
Eu nu spun că e o farsă.
Uneori, ceea ce facem necesită puțină credință.
Să credem când nimeni altcineva n-o face.
Deci, voi chiar le credeți?
Da. Le credem.
Dar Biserica nu poate face nimic fără dovezi. De asta avem nevoie.
O să dau niște telefoane
să văd dacă pot face rost de videorecordere.
Între timp, eu și Ed putem petrece timp cu Peggy și copiii,
pentru că au nevoie să fie din nou o familie.
- Bună, mamă! Ne-am întors! - De ce v-ați întors? Ce-s astea?
- Dl și dna Warren ne-au cumpărat discuri. - Cu Elvis!
O, "Blue Hawaii"!
Sper că nu te superi. Puțină cultură americană.
Deloc!
- Janet! - Billy!
Mi-a fost dor de tine.
Mi-a fost dor de voi.
A fost vreodată vreunul dintre voi intimidat de un dur?
Pete, de la școală.
Se ia mereu de Billy.
Și ce faci când se întâmpla asta?
Ei mă apără.
Bine, pentru că spiritul din casă e ca durul ăla.
- Da. - Și i s-a pus pata pe Janet.
Trebuie să-i luați ei apărarea, așa cum ți-o iau și ție.
Familia e unită.
Asta, pe de altă parte, e o cauză pierdută.
Fir-ar al naibii!
Tot felul de lucruri au încetat să mai meargă, fără motiv.
O să avem muzică aici, într-un fel sau altul.
A cui e chitara aia?
A fost a tatălui meu, dar a spus că mi-o dă mie.
Te superi?
Nu.
Sunt un pic ruginit, așa că... Promiteți-mi că n-o să râdeți!
Mai ales tu.
Mulțumesc.
Să nu râdeți!
Bună, Peggy! Am venit.
Toată lumea acum!
Mulțumesc foarte mult.
E atât de mică și de ușoară!
De ce faci asta?
De ce ajuți oameni ca noi?
Când erai mică, ți-a fost vreodată teamă că s-ar putea ascunde ceva sub pat?
Da?
Patul meu avea ceva dedesubt.
Da.
Ceva m-a apucat de mână și m-a trântit pe jos.
Era prea întuneric să văd ceva, dar am fugit glonț de-acolo!
Știi ce a făcut tata?
M-a târât înapoi în cameră și mi-a spus că trebuie să-mi înfrunt temerile.
Și eu eram mort de frică.
Dar mi-am amintit ce-mi spusese o călugăriță la Catehism.
"Dumnezeu va fi alături de toți cei la nevoie."
Am înșfăcat crucifixul ăsta de pe noptiera mea
și i-am spus celui de sub pat
că mai bine pleacă, sau Dumnezeu o să-l cotonogească.
Cel mai bun lucru pe care l-a făcut tata pentru mine.
Firește, a făcut-o, pentru că nu m-a crezut.
Mi-a luat ani de zile să găsesc pe cineva care să mă creadă.
Și știi ce am făcut atunci?
Ai luat-o de soție?
Deci ai mai auzit povestea asta?
Bine.
Cum merge aici?
Am terminat aici.
Am reparat și ușa de la dulap.
Dacă vrei, m-aș putea uita la mașina de spălat.
O, nu, nu ți-aș putea cere asta. E dezastru acolo.
Hai, cât de rău poate fi?
Fir-ar al naibii!
E încă liniște acolo?
Da. Slavă Domnului!
Ar fi ceva, nu?
Dacă am putea dovedi, fără nicio îndoială,
că există o viață după asta?
Ar fi istoric.
De-asta faci asta? Vrei să faci parte din ceva istoric?
Ăsta nu e un laborator, e casa cuiva.
Și cred că a ajuta acea familie e singurul lucru care contează.
Nu, îmi pare rău, n-am vrut să spun asta.
Fiica mea a murit într-un accident de mașină acum câțiva ani.
După aceea, am început să trăiesc niște experiențe.
Cred că voia să comunice cu mine.
Și, da, ar ajuta să știu că e...
Nu știu.
...undeva.
Nu e asta.
Perfect!
Cred că am găsit-o.
E chiar aici.
Vino s-o iei! Margaret!
Bine.
Cred că am găsit-o.
Bine.
Așa!
Ce e aia?
Ed, e ceva în spatele tău.
Ce e?
Dumnezeule!
Peggy!
M-a apucat.
El era. A încercat să mă tragă dedesubt.
O, Doamne! Uite!
- Doamne, te-ai zgâriat. - Nu e zgârietură, e o mușcătură.
M-a mușcat. Ca pe Janet.
Janet, îmi mai dai unul?
Janet?
Ce e?
Nu-l vezi?
Ce?
În bucătărie.
Spune-mi ce vezi!
Se joacă cu cuțitele,
se ascunde în întuneric.
Johnny! Johnny, ce faci?
Johnny, nu! Nu te duce!
Mai știi ce a spus dl Warren?
Nu-l putem lăsa să ne intimideze.
Asta e casa noastră.
Johnny! Johnny, te rog, întoarce-te!
Ce e? Ce s-a întâmplat?
Janet a dispărut! Era chiar aici!
Haide!
- Mama! - Johnny!
Ed! Ce se întâmplă?
Mamă!
Mamă, Johnny e acolo!
Nu!
Johnny!
Dă-te înapoi!
Haide!
Unde sunt? Unde sunt? Johnny!
Johnny!
Dragule!
Dragule, vino încoace!
Ești bine?
E în regulă, dragule.
E în regulă.
Unde e Janet?
Janet!
Aud ceva aici!
Ed, ai grijă la...
Nu... lasă...
E în regulă, e în regulă. Haide, haide!
Haide! Haide!
Bine. Ai grijă!
Încet!
Bine.
Draga mea, e în regulă.
E în regulă, mama e aici. Mama e aici, scumpo.
Cum a intrat acolo?
E în regulă acum. Ce e aia?
E în regulă.
Se poate?
Ce e?
Se preface.
Poftim?
Am dovezi.
S-a zis cu credința!
Ce?
Fata mea n-a inventat asta. Am văzut lucruri.
A fost prinsă falsificând un eveniment.
Nu, nu se poate. L-ați văzut acolo?
Cum poate o fată de 12 ani să arunce o masă?
S-a terminat. Înțelegi?
De dragul fiicei tale, nu face situația mai grea decât este deja.
Nu putea face asta singură.
Cum îndrăznești?
Crezi că eu am pus-o să facă asta?
Și poliția? E și ea implicată?
Nu, e în regulă.
Și voi doi?
Voi ne credeți, nu?
Noi vrem să ajutăm.
Dar Biserica o să vadă clipul ăla și totul se va termina.
Vrea să se distanțeze și de ce aduce cu o farsă.
Aș vrea să plecați, vă rog.
Nu, hai, plecați!
Plecați toți!
Afară!
Poate ai putea să contactezi tu spiritul.
Să iei tu legătura cu el.
Nu pot. Crede-mă, am încercat.
Îmi pare rău, nu simt nimic aici.
Deci asta e tot?
Le întindeți o funie de salvare și după aia o aruncați?
Nici nouă nu ne place asta.
O să spunem Bisericii tot ce am văzut,
dar singura dovadă concretă pe care o avem
e un videoclip cu Janet falsificând un incident.
Da, dar au fost zeci de incidente reale.
Poate vrei asta.
Doar pentru că l-a falsificat pe ăsta nu schimbă faptul că...
Nu, schimbă totul.
Suntem trimișii Bisericii aici.
Ne-ar fi chemat chiar dacă Peggy nu ne cerea să plecăm.
Ai făcut treabă bună aici, Maurice.
Ai fost alături de ei când n-a fost nimeni altcineva.
Mulțumesc.
Dar uneori trebuie să ai puțină credință.
Să crezi când nimeni altcineva n-o face.
Nu mi se pare în regulă.
Știu.
Drum bun!
Chiar ai făcut asta?
Dar de ce?
A spus că o să vă omoare,
dacă nu-i fac să plece.
Nu ți se pare cam convenabil
să fi falsificat incidentul
exact în camera din casa spre care era îndreptată camera video?
Da...
Fir-ar să fie!
BANDĂ AUDIO
Lorraine...
Ajută-mă cu recorderele!
Ruleaz-o și pune-o de la început.
Bine.
Mai știi mesajele alea ciudate de la Janet?
- Știi tu, de la Bill? - Da.
Au fost două, nu?
Uite-l pe primul!
Ajută... mă...
...să... plec!
Ajută... mă... să...
...plec!
- Am crezut că se referă la el, nu? - Da.
Ascultă-l pe al doilea!
Nu... Lasă...
Nu...
Dacă am dreptate...
Ajută... mă... Nu... mă... lasă... să... plec...
Am venit aici să-mi văd familia.
Dar nu sunt aici, acum.
Cred...
...că aș vrea să plec acum.
- Dar nu pot. - De ce nu?
O vrea. Atât de tare!
Aproape o are.
Spune-mi cum să-l opresc.
Ți se dă...
...și sunt luat.
Am fost acolo, la prima ta suflare.
Nu m-ai cerut...
...dar te urmez...
...până la moarte.
Stai! Nu înțeleg.
Te rog...
Doamne!
Sângerezi!
Ce se întâmplă?
Spiritul bătrânului e doar un pion.
E un sclav care să clatine voința lui Janet.
Sclav? Al cui?
Al cuiva inuman.
Ceva care a luat o formă blasfematoare, ca să-mi atace credința.
E o prezentă demonică în casa aia.
Trebuie să-l chemi pe Vic înainte să plece. Trebuie să ne întoarcem.
Bine.
Mamă, ajută-mă, te rog! Mamă!
Te rog, mamă, ajută-mă!
Pentru Dumnezeu, lasă-ne în pace!
Margaret!
O, Dumnezeule!
Margaret, nu!
Haide, Johnny! Ești bine?
Hai să ieșim de aici!
Hai să ieșim!
Duceți-vă la Peggy!
Ce, tu nu vii?
N-o pot lăsa pe Janet!
- Nu! Janet! - Mamă!
Janet!
Nu înțeleg.
Întâi ai spus că nu e real, acum e?
Nu vedea din cauza spiritului inuman.
Spiritul bătrânului n-a putut ieși până n-am părăsit casa.
Tot ce au trăit a fost o manifestare demonică.
Bătrânul, Omul Încovoiat sunt doar o fațadă,
ca să nu vedem adevăratul rău din casă.
În viziunea mea, a vrut să mă ajute, dar îi era prea frică.
Și a spus un fel de ghicitoare.
Ceva de genul: "Ți se dă și sunt luat."
"Am fost acolo la prima ta suflare."
"Nu m-ai cerut..."
"dar te voi urma până la moarte."
Numele tău. Nu l-ai cerut, ți s-a dat, când te-ai născut.
Asta e! Dacă-i știm numele, îl dominăm și-I putem alunga.
Sigur, dar nu-i știm numele.
Poate că da.
De ce altfel ne-ar da indiciul ăsta?
Probabil crede că îl știm cumva.
Și ce faceți acum?
Un spirit inuman destul de puternic, încât să întunece viziunea lui Lorraine
e mai mult decât un adversar.
Trebuie s-o ducem pe Janet la Biserică înainte s-o omoare.
Janet!
Ce s-a întâmplat?
Janet!
- Lasă-ne să intrăm! - Slavă Domnului că ați venit!
- Janet e acolo! - Haide!
La naiba!
- Ed! Ești bine? - Da!
Mă duc în spate!
Nu! Ed! Nu!
Ed, nu, nu, nu!
O să vin cu tine!
- Peggy, stai aici! - Janet!
- Așteaptă în mașină, cu copiii! - Janet!
Ascultă-i!
Treceți în mașină!
Intră, hai! Și tu, Peggy. Haide!
Ed?
Haide!
Ed!
Nu se deschide!
Lasă-mă pe mine să încerc!
- Trebuie s-o spargem! Sparge-o! - Așteaptă aici!
Ed, iubitule, așteaptă acolo!
Așteaptă! Vic se întoarce imediat.
Nu pot să aștept. Mă duc înainte.
Nu, Ed, nu! Oprește-te!
Nu te poți lupta cu asta singur.
Are nevoie de ajutorul nostru!
Ed, te rog! Te rog, așteaptă-mă!
Te rog, așteaptă-mă!
Nu pot să te pierd. Mi-e foarte frică.
Știu.
Și mie.
Dar trebuie s-o ajut.
Și viziunea mea?
Știu că ți-am promis ceva, iubito...
...dar trebuie să fac asta.
Te iubesc, Lorraine.
Ed, nu! Nu!
Oprește-te! Nu!
Ed!
Nu!
Nu! Oprește-te!
Ed! Să mă ajute cineva!
Dă-te!
Dumnezeule!
Janet, unde ești?
Haide!
Ajutor!
Janet!
Ajută-mă!
Janet
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh...
Cum te cheamă?
Îți știu numele.
Te-am întrebat.
Spune-mi cine ești!
Și mi-ai spus.
Mi-ai spus numele tău.
Și eu l-am notat.
Îmi trebuie biblia mea!
De ce? Ce se întâmplă?
SFÂNTA BIBLIE
Numele demonului ne dă putere asupra lui.
V...
...A... L...
...A... K.
Valak.
Janet!
Janet?
A fost odată un om încovoiat
Ce pe-un drum încovoiat a umblat
Peste un peni încovoiat a dat La baza unui gard încovoiat
O mâță încovoiată a cumpărat Care a prins un șoarece încovoiat
Și trăiau toți laolaltă Într-o căsuță...
Vic! Lasă-mă să intru!
- Așteaptă, Lorraine! Lasă-mă să încerc! - Mă duc! Nu!
- Lasă-mă pe mine să intru. Lorraine! - Ed!
Lorraine!
Ed!
Janet!
Janet! Nu! Nu!
Te-am prins.
Haide!
Nu!
Janet!
Ed!
Lorraine!
Ed!
Numele tău îmi dă puterea să te stăpânesc, demonule!
Și îți știu numele!
Ești Valak!
Profanatorul,
păgânul, marchizul șerpilor!
În numele Tatălui, al Fiului, și-al Sfântului Duh...
te condamn să te întorci în iad!
Nu!
Ed!
Haide!
Bine. E în regulă.
Ed, ești bine?
Vezi ce e cu ea!
Janet?
Doamne! E bine?
Chem o ambulanță.
Janet, ridică-te, draga mea!
Așa.
Trage adânc aer în piept!
Trage adânc aer în piept! Așa!
Ești bine?
O să fie bine.
- Arată bine? - Da, e bine.
Ai salvat-o.
Nu.
Tu ne-ai salvat pe noi.
Nu ți-am spus eu că așa a fost menit?
Dar ai avut încredere în mine.
N-aș fi reușit fără tine.
Mersi că v-ați întors.
Hai, stai jos! Stai jos!
Asta m-a păzit de rele...
de când eram copil.
Vreau să ți-l dau ție.
Și, când crești mare...
...găsește pe cineva care are nevoie de el și dă-i-l!
S-a făcut?
Sunt așa de norocoasă!
Ai spus că o persoană poate schimbă totul.
Dar...
...eu am două.
BÂNTUIREA DIN ENFIELD AVEA SĂ DEVINĂ
UNUL DINTRE CELE MAI DOCUMENTATE CAZURI DIN ISTORIA PARANORMALULUI.
PEGGY HODGSON AVEA SĂ CONTINUE
SĂ LOCUIASCĂ RESTUL ZILELOR ÎN CASA DE PE STRADA GREEN.
ÎN 2003, A MURIT ÎN LINIȘTE ÎN TIMP CE STĂTEA ÎNTR-UN FOTOLIU, ÎN SUFRAGERIE,
EXACT ÎN ACELAȘI LOC ÎN CARE MURISE BILL WILKINS CU 40 DE ANI ÎNAINTE.
Bine.
ATENȚIE! NU DESCHIDEȚI SUB NICIO FORMĂ
INTERVIUL LUI ED WARREN cu JANET ȘI MARGARET (ÎNREGISTRARE REALĂ)
Spune-mi despre început, despre prima noapte a pățaniei tale.
Ce făcea fratele tău?
Frații se jucau și pierdeau vremea. Nu știu sigur.
FAMILIA HODGSON
- Le era frică? - Da, erau îngroziți.
Janet? Și Janet?
Când vine de la tine, Janet, simți ceva în gât?
SOȚII WARREN
- Nu. - Nu simți nimic?
- Acum, mă uit la Janet. - Nu vă certați!
Și vocea vine de la ea, dar gura nu i se mișca, nu se mișca nimic.
Oprește!
Știu...
Janet, îmi poți spune când o să vorbească vocea prin tine?
Nu. Nu, niciodată.
Știi cine sunt? Știi cum mă cheamă?
Da. Ed. Ed!
Erai creștin?
Nu! Știi asta!
În ce an ai murit? Mai știi?
- Da, am murit. În '61, - Spune-i!
1961.
FAMILIA DIN ENFIELD BÂNTUITĂ DE UN POLTERGEIST
TRĂIND PRINTRE DEMONI 2
Traducerea și adaptarea Andrea Puticiu
Traducere extrasă de alex87 pentru CzTeam și subs.ro