Norsk tekst av Asort Takk til SUBSTANCE Utgitt på Danishbits. Home of SUBSTANCE
Vi har akkurat slått Zoom. Hvorfor føler jeg at jeg tapte?
Jeg kjenner meg mer ødelagt enn noensinne.
Hvor du enn trenger å dra, samma hva du trenger å gjøre, gjør det.
Jeg venter på deg.
Du er i sikkerhet.
Så hva skal vi kalle denne nye fagre verden?
Jeg tenkte på Flashpoint.
Navnet mitt er Edward Clariss. Rivaler bør kjenne hverandres navn.
Tenker jeg på fortiden min, så forsvinner det.
Dette er ikke hjemmet ditt, Barry. Det er en luftspeiling.
Tingene er tilbake til hvordan de burde være.
For meg i hvert fall. Du må bare vente og se.
Hvor er Iris?
Du vet at Iris ikke er her. De snakker ikke sammen, Barry.
Hva er det jeg har gjort?
Jeg begikk en stor feil. Jeg kunne bare ikke klare det lengre.
Det med Zoom, faren min døende,-
-min mors død, og at jeg ble til Flash.
Jeg ville starte forfra. Og det gjorde jeg.
Men jeg gjorde det hele verre.
-Nei... -Jeg nullstillet alt.
Jeg gjorde alt slik det var før. Unntatt at noen ting ikke var det samme lengre. Ikke i nærheten engang.
Ta det rolig. Pust.
Du snakker alt for raskt. Hva skjedde?
Jeg dummet meg ut, Felicity. Og denne gangen vet jeg ikke om jeg kan fikse det.
Oversatt av Asort Takk til SUBSTANCE www.DanishBits.org
La meg få dette rett. Du løp tilbake i tiden?
Forhindret Reverse-Flash i å drepe moren din,-
-og bodde et sted hvor begge foreldrene dine levde?
Så gjenopprettet du tidslinjen,-
-kom tilbake og fant ut at noe var annerledes?
Skjer det når du reiser i tiden? Endrer bare tingene seg som det?
Ikke på denne måten. Jeg vet ikke, Felicity.
Fortell meg hva som skjedde.
Så prøver vi å ordne det.
Hva har endret seg?
Da jeg kom tilbake-
-hadde tingene endret seg. Men innen jeg fant ut av mer-
-måtte jeg ta meg av noen.
Du kommer deg ikke lengre på den saken, gjør du vel?
Jeg tar disse med tilbake til smykkebutikken du stjal dem fra.
Men du kan beholde disse hvis du vil.
Lykke til med det.
Etter det dro jeg bort til S.T.A.R. laboratoriet,-
-og der fant jeg ut at mye mer enn det jeg forstod hadde endret seg.
Hva slags idiot tror fremdeles at jeg ikke kan løpe fra kuler.
Han bør reklamere for hva man ikke gjør mot Flash.
-Så hva kaller vi ham? -Et kallenavn?
Cisco gjør det for alle. Han er mesteren.
Vi kan ikke akkurat kalle han "skurk på motorsykkel".
-Jeg vet ikke... -Jeg tar den.
Skurken. Tamt?
-Fem-finger... -Hva med Thief?
Han stjeler ting så la oss kalle ham Thief.
Jeg skal bort og trene.
Trene? Er han begynt på det?
Noen ganger er spøkene dine bare ikke særlig morsomme.
Jeg burde komme meg tilbake til avisen.
Det er ok. Jeg var på vei ut av døren.
Joe, unnskyld.
Jeg vet at dere ikke snakker sammen i øyeblikket,-
-men kunne vi ikke snakke om det?
-Nei. -Ok, unnskyld.
Jeg trodde at det ville hjelpe dere, hvis...
-...det ble sagt høyt. -Det er hans skyld, Barry, ikke min.
-Iris. -Hva?
Hva i alle dager kan du ha å si?
Vi ses på stasjonen. Godt arbeid med Thief.
-Skysser du meg på jobb? -Klart det.
-Leser du fremdeles til ingeniør? -Ja.
Lykke til med det.
-Hva feiler det deg? -Ingenting.
Prøver du å gjøre meg så sur på deg, som jeg er på ham?
Nei, jeg beklager...
Jeg antar jeg ikke forstår fullt ut hvorfor du er så sur på ham.
Da bør du kanskje ikke ta det opp igjen da.
La oss snakke om oss i stedet.
Oss? mener du deg og meg som prøver dette?
Jeg trodde bare at med alt det som er skjedd i det siste og alt du har vært igjennom,-
-vil jeg være sikker på at du fremdeles føler det samme.
Vel Iris, jeg gjorde som du sa. Gjorde det nødvendige.
-Jeg er klar. -Det har jeg aldri sagt.
Jo, på verandaen, rett etter vi slo Zoom...
-Du kysset Iris. -Ikke nå lengre.
Jeg har gjort det to ganger. Og begge gangene har jeg greid å slette.
-Jeg hater det når det skjer. -Det er det minste problemet mitt i dag.
Joe, kan vi snakke litt sammen?
Ja, skal bare bort til Kaptein Singh med dette.
Er han tilbake? Det er jo fantastisk.
-Har han vært borte? -Kanskje, det vet jeg ikke...
Stenger den hetten for oksygentilførselen din?
-Nei, hvordan det? -Du har oppført deg så rart.
Spurte hvorfor Iris ikke var i huset. Og det stuntet ditt i laboratoriet.
Du vet hvorfor hun ikke snakker med meg.
Fordi jeg skulle ha sagt at moren hennes var i live.
Det tilga hun deg for... Eller kunne...
Om hun gjør det eller ikke, så hjelper det ikke at du blander deg inn, Bar.
-Gode intensjoner og alt. -Jeg var... OK.
-Vi fant enda et skall i morges. -Skall?
Singh vil ha det undersøkt med det samme.
Ja, de hud-skallene som vi finner omkring i byen, som stammer fra meta-menneskene.
Dette er det fjerde.
La oss finne ut av hva det er som skjer innen det kommer en til.
Pust dypt.
-Hallo? -Ja, hallo, Mr. Allen.
Jeg kan fremdeles se deg, og nei, jeg trenger ikke hjelpen din.
Hva gjør du her, Julian Albert, meta-menneske CSI ekspert?
Meta-menneske konferansen varte i bare to dager.
-Men dette er... -Fremdeles laboratoriumet vårt. Desverre.
De glemte å si ifra om den betydelige detaljen-
-før jeg fikk jobbet. Men nå er vi her.
Vi forblir visst romkamerater lengre enn ønsket.
Romkamerater.
Det er en helt ny mann som du ikke engang visste om?
Han har arbeidet der i ett år, og liker åpenbart ikke meg.
Umulig. Alle liker Barry Allen.
Du er som dessert. Alle liker dessert.
Ikke alle.
SORGGRUPPEN 37.
Jeg hater at vi aldri snakker.
Det som gjør mest vondt er at jeg ikke fikk fortalt han at jeg elsker ham.
Eller så opp til ham.
Jeg tenker på Dante hele tiden.
Men det føles ikke som gaver.
Det føles som påminnelser-
-om hva jeg gjorde feil.
Jeg får ikke flere minner med Dante.
Unnskyld meg.
Hva gjør du her? Vil du være der for meg nå?
Jeg prøver bare å forstå.
Broren min er død. Det er ikke noe å forstå.
Utgangen er der.
Du endret tidslinjen. Joe og Iris snakker ikke sammen lengre,-
-og det er en ny fyr på jobben-
-som ikke liker deg. Du har aldri kysset Iris, -
-og Ciscos bror er død. Det er et problem.
-Og hva om det er mer? -Har noe endret seg her?
-Alt virker slik det bruker å være. -Bra.
Kan jeg bruke...? Jeg skal være forsiktig.
Jeg har kontroll på det.
Alt ser fint ut.
-Hvem er gutten sammen med Dig? -Hadde han ikke et barn før?
Han hadde et barn. Det var Sara.
-John... -Nei. Er du...
-Det kan virkelig påvirke oss. -Jeg vil ikke vite mer.
Jeg vet dette er et stort press, men alt kommer til å bli bra.
-Jeg ødela livene til alle. -Kanskje du burde fortelle det.
Hvordan vil det hjelpe? Det gjør det bare verre Jeg aner ikke hvordan jeg ordner det.
Det finner du ut av. En ting jeg har lært er-
-at med deg er alt mulig.
-Fordi jeg er Flash? -Nei, fordi du er Barry Allen.
Søte snille Barry Allen, som alle liker.
Den Barry Allen som er som en dessert... kan ordne det.
-Så få fikset det. -Ja...
Du har rett.
-Nå! -Med en gang?
Stopp!
-Finn meg. -Hvem?
Jeg er Alchemy.
Jeg har visjoner om et annet liv.
Få dem til slutte.
Er det det du ønsker? Å få dem til å slutte?
Eller vil du ha dem til å gå i oppfyllelse?
Og være rask igjen?
-Og ha fart? -Ja.
Vil du ha det andre livet?
Det er det jeg vil.
Du vil igjen få krefter.
Og ingen mann vil være rivalen din.
Julian, jeg regnet med at du kunne trenge litt hjelp.
Du vet, med den tohodete tingen.
Jeg trenger ikke hjelp. Og slett ikke fra ham.
-Hva er det? -Enda et hud-skall.
Et intakt menneskeskinn, -
-kun bestående av huden.
Forstår du hva jeg sier?
Vet vi hva som ligger bak?
Jeg gjetter på at det er det samme som de andre.
Gjetter vilt og sier at det det same som sist. Avskallingen kan forårsakes av toksisk epidermal nekrolyse,-
-eller kanskje en fuktig avskalling fra intens stråling.
-Vi har hatt en del... -Radioaktive meta'er. Takk Allen, jeg har lest om det.
Når jeg finner ut av det så kontakter jeg deg.
Hvordan har jeg kunnet arbeide med ham?
-Det sier du ofte. -Det tviler jeg ikke på.
Julian?
Kan ikke Barry ta en prøve for å få opp farten litt?
Nei takk. Ellers takk.
Den skal bort til S.T.A.R. laboratoriet.
-Ikke mye her. -Det er mest DNA.
Jeg måtte stjele en prøve da meta-eksperten vår-
-ikke ville tillate det. -Julian Albert?
Kjenner du ham?
Ja, vi har kjent ham en stund. Han er den beste.
-Trenger du meg? -Nei, jeg tror jeg har dette.
Cisco sa at du dukket opp i sorggruppen hans i går.
Ja, jeg gjorde det. Sa han at det ikke gikk så bra?
Det har bare gått noen få måneder siden Dante ble drept av den fyllekjøreren.
-Han trenger mer tid. -Hvorfor er han sur på meg?
Det blander jeg meg ikke inn i.
Han kan nesten ikke se på meg så fremt det ikke er andre der.
Kanskje det bare er enklere når vi andre er omkring.
Tror du at du kan overtale han til å komme til meg for middag i kveld?
-Hvorfor? -Så jeg kan prøve å fikse tingene-
-mellom oss, kanskje mellom Joe og Iris også.
Bare oss alle samlet igjen i ett rom-
-hvor vi prøver å løse problemene.
-Kan du det? -Ok.
Men hvordan får du Joe og Iris dit.
Joe? Hei, Joe.
Jeg snakket med Iris, og hun vil snakke med deg om noe.
-Bar, jeg trodde jeg ba deg holde deg unna dette. -Nei... Det var hennes idé. Jeg sverger.
Så hun vil plutselig snakke med meg?
Joe sa han ville gi deg det du trenger til historien.
-Hei. -Heisann.
Ville han plutselig snakke med meg? Ingen på stasjonen sier noe. Ikke Julian heller.
-Jeg hater ham. -Det sier du alltid.
-Når vil han det? -I kveld i huset.
-Han lager livretten din. -OK, han er blitt sprø.
Han vet at jeg ikke drar dit, også selv om han lager bestemors mat.
-Når? -I kveld i huset.
-I huset? Hun sverget på at hun aldri ville dit igjen. -Så fremt du ikke laget mat.
Ja, som i gamle dager. Kanskje bestemors oppskrift? Livretten?
OK, Jeg antar jeg kan lage noe. Hvilken rett?
-Han ville lage kyllingen. -Hater den. Jeg liker nudlene.
-Hvorfor er du andpusten? -Det er jeg ikke.
Joe følte det ble enklere dersom Caitlin og Cisco ble med.
Når da?
Klokken syv.
Klokken syv er fint.
-Men hvilken rett? -Jeg tenkte det kanskje gjorde det lettere
-ved å invitere Caitlin og Cisco. -Ja, god ide, jeg må begynne nå hvis vi gjør dette.
-Ikke noe problem. -Bar?
-Hvilken rett? -Nudelretten.
Dette treffer, hva?
-Du kan takke bestemor Esther. -Nei, jeg mener, det er godt...
At vi alle er samlet her.
Jeg synes det kunne vært morsomt-
-hvis vi dro avgårde alle sammen for noen dager.
Akkurat som en liten Team Flash ferie.
-Og gjøre hva? -Bli venner.
-Bli knyttet tettere sammen. -Som en gruppeferie?
-Tillitsøvelser? -Episk feiltakelse, gruppe på seks.
Jeg føler ikke at vi er det teamet som vi var, eller kan bli.
Ingen?
Jeg er med på det.
OK. Så bare meg og Wally som synes det er en god idé?
Jeg tror egentlig ikke at Flash tar ferie.
Særlig ikke med alle de skallene som dukker opp.
Apropos, så er jeg glad for at du endelig vil åpne opp rundt dem.
Jeg har sagt at jeg ikke kan fortelle noe om denne saken.
Virkelig? For det var ikke det jeg ble fortalt.
Merkelig, jeg trodde at du hadde noe å si til meg også.
-Er det ikke så, Bar? -Sa det jo, episk feiltakelse.
Jeg arrangerte det. Jeg beklager karer.
Vi oppfører oss ikke som et team og jeg ville bare at alt ble som før.
I så fall skulle du kanskje heller ha reddet broren min.
Skal jeg endre tidslinjen for å redde Dante?
Hvorfor skulle du gjøre det? Det er ikke som om han er broren din.
Meta-menneske app. Vi må dra.
Meta-menneske sett på Boardwalk.
-Husker du meg, Flash? -Clariss?
Clariss?
Så du husker, Flash?
Flott, for jeg husker også alt sammen.
-Hvorfor er du her? -Det har ikke noe å si.
Det som betyr noe er at jeg kjenner den lille hemmeligheten din.
Du har endret tidslinjen.
Fordi om jeg husker rett, så var de eneste speedstere i det andre livet mitt,-
-meg selv og smartingen Kid Flash, -
-inntil du dukket opp og stjal alt fra meg!
Jeg stjal ingenting fra deg, Clariss. Jeg prøvde bare å få allting tilbake-
-til slik de burde være. -Dette er slik livet mitt var ment å være!
I flere år følte jeg at jeg manglet noe.
-Og nå vet jeg hvorfor. -Unnskyld. Jeg mente ikke å gjøre dette mot deg.
Ja, men du gjorde det. Og her er jeg.
Din Rival, tilbake igjen.
Tro meg, Flash, denne gangen-
-kommer du ikke til å stjele livet mitt så lett.
Vi ble endelig kvitt Zoom, og så kommer det en ny ond Speedster?
-Hvem er han? Det vet jeg. Jeg har akkurat fått resultatet-
-av testen fra skallet som Barry ga meg i morges.
Og det er rart, fordi det er ingen spor etter mørk materie,-
-men spor etter Speed Force. -Det er skallet fra denne Speedsteren?
-Det ser slik ut. Navnet hans er... -Edward Clariss.
Og på ett eller annet vis har Barry helt rett.
Kan vi snakke litt sammen? Ja.
S.T.A.R. Labs er ikke de eneste som har adgang til byens overvåkningskameraer.
Det er innlysende at han kjenner deg. Vil du fortelle meg om det?
Det er derfor du har vært så rar i det siste... prøver å få faren min og meg til å snakke sammen-
-lokket oss alle sammen med på middag i kveld...
-fordi du skjuler noe for oss.
Du må fortelle hva som skjer, Barry.
Nå med en gang.
Og om du lyver for meg -
- så vil det vi har sammen ikke skje.
Du har rett, og jeg er lei for det, jeg...
Jeg gjorde dette, alt sammen. Det er min feil og jeg har prøvd å fikse det.
Men nå tror jeg at det bare er én måte å gjøre det på.
Jeg beklager, Iris.
Flash? Flash.
Her, ta på deg disse.
Vi må snakke sammen.
- Hvor er vi? - Motorcar Café i Central City.
Ja, jeg mente hvilket år?
1998.
Vil du ha noe å spise? Jeg er utsultet. kjøttgryten her-
-smaker sinnssykt godt. -Dro du meg ut av SpeedForce'en for å spandere mat?
Nei, fordi du var i gang med å resette tidslinjen igjen etter at du ødela alt.
Å ja, det visste jeg om.
-Hvordan visste du... -Etter din -
-ikke fullt så skjulte reaksjon da du først møtte meg...
Harry fortalte meg hva som skjedde med Zoom og moren-
-og faren din, så jeg besluttet å holde øye med deg.
-Fortalte han deg noe annet? -Det gjorde han.
Jeg er din fars dobbeltgjenger. Beklager det..
Det er bare så... skikkelig merkelig.
Og virkelig sørgelig også. Synes jeg.
Å ha et slikt tap i livet ditt så forstår jeg hvorfor du vil slette det.
Hvem ville ikke redde foreldrene sine? Jeg forstår det så godt, Barry.
Men saken er at det er konsekvenser forbundet med tidsreiser.
Jeg har hørt alt dette før.
Ikke fra meg.
Jeg er ikke en doktor med en teori, Barry.
Jeg er en Speedster, som deg, som reiser i tiden,-
-og jeg har begått de samme feilene som du gjør akkurat nå.
La meg vise deg noe. Hør etter, gutt.
-Se denne kaffekopp. -Ok.
Forestill deg den som et rom-tids kontinum.
Hver gang du går tilbake i tiden så går den i stykker.
-Seriøst? -Du kan nullstille eller fikse tidslinjen-
-men uansett hvor hardt du prøver-
-så blir den aldri nøyaktig slik den var.
Jeg har lært alt mulig-
-som jeg ikke visste før, ok? Jeg vil ikke begå de samme feilene.
Ja, det du akkurat sa der? Det er paradokset ved tidsreiser,-
- og også paradokset ved livet. Om jeg bare hadde visst det jeg vet nå.
Hva skal jeg med disse kreftene hvis jeg ikke kan dra tilbake-
-og fikse det jeg ødela? -Vi er ikke guder, vi er mennesker,-
-som av en eller annen grunn har fått noen ekstraordinære evner.
Spørsmålet du må stille deg selv er,-
-hva slags helt vil du være?
Vil du bare gjøre det om igjen hver gang du gjør en feil?
Eller vil du leve med det og gå videre?
Hvor er Barry?
Jeg må fortelle dere noe.
-Sannheten. -Sannheten om hva?
Etter at Zoom drepte faren min,-
-etter at vi beseiret ham...
Jeg var ikke på toppen og jeg mente at den eneste måten jeg kunne fikse det på,-
-var å løpe tilbake i tiden og redde moren min.
Stoppet du Reverse-Flash fra å drepe moren din?
Vent litt, er hun i live?
Det var hun. I et par måneder.
Jeg bodde hos henne og faren min. Jeg levde et helt annet liv.
-Jeg var ikke engang Flash i det meste av den. -Jeg forstår ikke.
Du skapte en helt annen eksistens. Hvordan er det mulig?
Okay, la meg...
Dette er tidslinjen.
Her er hvor vi eksisterer akkurat nå.
Ved dette punktet ble moren min drept.
Da jeg reddet henne, skapte jeg en ny virkelighet.
-En ny tidslinje. Jeg levde i... -Et parallelt univers.
Det heter åpenbart et Flashpoint.
-Du besluttet å forlate det. Hvorfor? -Livet mitt kom ut av kontroll.
En fyr ved navn Clariss, han var også en Speedster der.
Han var kjent som Rivalen. Han skapte en masse problemer.
Jeg besluttet å reise tilbake i tiden igjen, og la tingene skje-
-slik de var ment å være, i håp om-
-å resette tidslinjen, men... -Men hva?
Da jeg kom tilbake, var ikke tingene lengere som før.
Du mener mennesker. Som oss.
Ja, jeg skapte...
Enda en ny tidslinje.
Det er den vi lever i nå. Den er ikke så annerledes som den andre.
I det store og hele. Men den er annerledes på et par små betydningsfulle områder-
-for dere alle, eller alle som står meg nær.
Jeg kan aldri gjenskape den igjen.
Barry, det er mye å ta inn over seg.
Ja, det er det.
Vi kunne være sammen i det andre livet, min far og jeg, ikke sant?
Det er derfor du har prøvd å få oss til å snakke sammen igjen.
Jeg vil fortelle-
-hva forskjellen er for hver av dere. Hvis dere vil vite det.
Men dere må leve med de forskjellene-
-for jeg kan ikke endre på det. Men i det minste så vet dere det.
Dere fortjener alle det valget.
Så du besluttet at det var ok å endre på ting-
-da noen i familien din døde.
Men da det var noen i min familie...
Jeg snakker med ham.
Hva arbeider du på?
Dette er hanskene til drakten min.
Og du vet sannsynligvis ingenting om det.
-Gjør du? -Jeg prøver virkelig, Cisco.
Barry, jeg er den som har prøvd. Jeg har hele denne tiden forsøkt-
-å få deg til å gjøre denne ene tingen for meg.
Men du sier bare, "Nei, Cisco.
Jeg kan ikke, Cisco. Jeg vil aldri gjøre det, Cisco."
Nå sier du at du gjorde det -
-for deg selv. -Lyttet du overhodet?
-Det gikk galt. Det gikk skikkelig galt. -Jeg bryr meg ikke!
-I det minste ville jeg ha fått broren min tilbake. -Ja, du ville ha fått ham tilbake,-
-men på grunn av det ville det kanskje skje noe like forferdelig for noen andre-
-som det som skjedde for Dante. Og stol på meg,-
-det vil du ikke ha på samvittigheten din.
Det er en tung byrde å bære.
Jeg vet ikke hvor mange ganger jeg har sagt det, men...
Jeg beklager virkelig det med Dante.
Det gjør det ikke bedre.
Nei, det gjør det ikke, men jeg kan ikke reise tilbake.
Jeg kan ikke endre det.
Alt jeg kan gjøre er å se fremover.
Det håper jeg virkelig at du også kan.
Jeg trenger hjelpen din.
Det er de seks ord jeg oftest hører deg si, Barry.
Det og "Jeg hater den mannen."
-Det er helt gjensidig, så... -Ok...
Dette blir vanskelig for deg, men bare for et øyeblikk -
-så forestill deg at vi er venner.
Jeg kan ikke det.
-Vennlig. -Like utfordrende, Barry.
-Men jeg skal prøve. Hva er du ute etter? -Jeg trenger å lese rapporten din-
-om et av skallene. -Hvilket?
Den fra i morges. Edward Clariss.
-Edward Clariss? Hvorfor? -Det kan kanskje hjelpe meg med-
-en sak jeg jobber på.
Saken i en nøtteskall...
Hualyronsyren var over det normale.
Androgen nedbrytningen atypisk lav. Celle-regenerasjon -
-skjedde med forbløffende hastighet. -Det er annerledes-
-fra de forrige skallene. Det er alt.
Får jeg se den?
Jeg er nødt til å se selv for å vite hva jeg leter etter.
-Selvfølgelig. -Flott, takk.
Hvorfor står det at liket ble funnet-
-i Williamson, når det ble funnet i havnen i Leawood?
Liket endte opp i Leawood. Det var en sterk strøm i morges.
Det kommer sannsynligvis fra Williamson,-
-fra området rundt Prescott Sagbruket.
-Er du ferdig? -Ja.
Takk.
Du fant meg igjen, Flash.
Jeg lurte på hvor lang tid det ville ta deg denne gangen.
Det var ikke vanskelig.
-Jeg ser du ikke har den lille hjelperen din med... -Nei.
-Bare meg. -Synd.
Jeg tok med en.
Og Flash? Litt skjelving i buksene er helt i orden.
-Nå? -Han endret livene våre, Iris.
Han skjulte det for oss. Er det virkelig i orden?
Alt jeg sier, Wally, er at han begikk en feil.
-Ja, det gjorde han. -Cisco, vi begår alle feil-
-når vi vil beskytte dem vi elsker.
Du sa til Kaptein Cold at Barry var Flash-
-for å beskytte broren din. -Ok. Ikke mitt beste trekk.
Det er poenget mitt. Det var en beslutning, tatt i et øyeblikk.
Et veldig hjerteskjærende øyeblikk.
Hør, vi er som en stor familie her, OK?
Og noen ganger blir familier sure på hverandre for å drite på draget.
Det vet jeg alt for godt. Men de tilgir også hverandre.
For etter en stund virker det bare dumt hvis du tenker over det.
Iris har rett.
Vi har alle hemmeligheter.
Vi har alle dummet oss ut, men dette er Barry som vi snakker om.
Som åpenbart er i vanskeligheter.
Og hvem er du?
Jeg er Alchemy.
Ok, og hva vil du?
Hjelpe folk til å oppnå deres sanne potensiale-
-slik han har gjort.
-Og hvorfor gjør du det? -Fordi jeg forbereder denne verdenen.
Kan du huske hva som skjedde her forrige gang, Flash?
Det var her jeg døde.
Og jeg vil ikke kaste bort den ekstra sjansen jeg har fått.
Denne gangen vil jeg vise deg hvem som er den raskeste mannen i live.
-Radioen hans virker ikke. -Han er på Prescott fabrikken.
Det er rett rundt hjørnet.
Vi må gjøre noe.
Har du det morsomt, Flash? For jeg har det kjempegøy.
Tid for å finne en ny rival.
Hold deg unna vennen min.
-Takk. -Beklager at det tok sånn tid.
Du kom i rett tid.
Ingen opplysninger om Alchemy. Ingen maskebærende munke-meta.
-Ikke engang i nærheten. -Jeg fant ingenting i politirapportene.
Og Clariss vil heller ikke si noe.
Fortsett å presse ham. Alchemy ga Clariss farten hans tilbake.
Han er som en doktor på den måten, synes du ikke? Kom igjen, ikke lat som at "Doktor Alchemy"-
-ikke høres bra ut. -Det forklarer hvorfor han ikke hadde-
-spor av mørkt stoff i seg. Han fikk ikke kreftene fra partikkelakselleratoren.
-De kom fra Alchemy. -Hva sa du?
-Doktor Alchemy. -Hvordan kunne han gjøre det?
Jeg vet ikke, men vi må finne ut av det. Det må være mer.
Alchemy... Doktor Alchemy sa han...
-Forbereder verden. -Forbereder verden?
-Til hva? Gjenoppstandelsen? -Jeg tror alle som hadde krefter-
-i Flashpoint, får dem igjen. -Vi har funnet fire andre skall,-
-hvilket betyr at minst så mange løper rundt i Central City akkurat nå.
Vi må finne ham før han endrer flere folks liv.
Mens vi snakker om å endre liv...
Vi har snakket om det, Barry, og vi ønsker ikke å vite-
-hvordan livene våre i Flashpoint var. -Er dere sikre?
For å sitere Harrys kloke ord, "Hva er poenget, Allen?"
-Jeg må til stasjonen. -Stopper du ved Jitters på veien?
-Ja, det er på meg. -Fint, da kommer jeg også.
Hør, jeg har tenkt på at det var ganske kult-
-å noen der ute sammen med meg i går kveld. Og jeg vet ikke, kanskje vi kunne-
-gjøre det en gang i mellom.
Jeg har noe arbeid jeg må gjøre før jeg begynner å gjøre det.
Kanskje en dag. Det ville vært skikkelig kult.
Godt å se at alt begynner å vende tilbake til slik det var.
Ja, jeg mener, for det meste.
Du har ikke noe å bekymre deg om, Cait. Faktisk tror jeg at du er den som ble-
-minst berørt da jeg rotet med tidslinjen.
Med mindre du i hemmelighet holder på med oftalmologi.
-Hva? -Bare tuller, ingenting.
Bare en Flashpoint spøk. Vi ses senere.
-Hva er det? -Det er den endelige Edward Clariss rapport.
Eller burde jeg si Rival? Det var det Flash kalte ham-
-i går kveld da han fikk ham til Iron Heights. Jeg tenkte du ville se den.
Du vet, den andre saken din.
Det viser seg seg at det ikke var noen forbindelse.
Jeg må spørre deg... Hvordan visste du navnet hans?
I går kom du og spurte etter Clariss rapporten, men jeg fortalte deg ikke-
-hvem det skallet tilhørte, så det betyr -
-at du stjal en prøve fra gjerningsstedet mitt.
Hvordan gjorde du det?
Du er flink til å spille den gode fyr, ikke sant?
Og alle kjøper den.
Der er noe som ikke stemmer med deg, Allen.
De ser det ikke, men jeg gjør.
-Virkelig? -Ja.
Du vet godt hvorfor jeg ikke liker deg, ikke sant?
Jeg stoler ikke på deg.
Og jeg liker ikke ting jeg ikke stoler på.
Vi ses i morgen... Romkompis.
Jeg håpte du var her.
Far og jeg har akkurat spist resten av mormor Esthers nuddelrett.
-Sparte dere litt til meg? -For sein, Flash.
Så dere er...?
Vi er ok.
Er du sikker på at du ikke vil vite noe om den andre tidslinjen?
Nei, jeg antar at i tankene mine, hvor enn du går,-
-vil du alltid være Barry, og jeg vil alltid være Iris.
Og vi finner alltid hverandre.
Du feilet.
Du feilet, Clariss.
Beklager. La meg prøve igjen.
Alchemy!
Norsk av Asort. Takk til SUBSTANCE Utgitt på Danishbits. Home of SUBSTANCE