Mitt namn är Barry Allen och jag är världens snabbaste man.
När jag var liten såg jag min mor bli mördad av något omöjligt.
Min far åkte dit för mordet.
Sen förvandlade en olycka mig till det omöjliga.
För resten av världen är jag kriminaltekniker-
-men i hemlighet bekämpar jag brott och söker efter andra som mig.
En dag ska jag hitta mördaren och ge min far rättvisa.
Och den dagen är idag.
Vad?
Ingen Big Belly Burger?
Det är en av fördelarna med den här tidsåldern.
Vi har inga kor kvar, där jag kommer ifrån. Du bryr dig inte. Du har frågor.
Jag vet inte var jag ska börja.
Thawne.
Är det ditt verkliga namn?
-Eobard Thawne? -Sen den dagen jag föddes.
-När var det? -136 år framåt i tiden.
Det är inte det du vill veta.
Kom igen, Barry.
Ställ frågan.
Varför dödade du min mor?
För att jag hatar dig.
Inte den du är idag.
Den du är om många år.
-I framtiden. -I en framtid, ja.
Vi är fiender, rivaler, motståndare. varandras motsatser.
Varför? Varför var vi fiender?
Det spelar ingen roll.
Det spelar ingen roll längre.
Det som spelar nån roll är att ingen av oss var stark nog att besegra den andre.
Förrän jag fick reda på din hemlighet.
Jag fick reda på ditt namn.
Barry Allen.
Och till slut visste jag hur jag skulle besegra dig en gång för alla.
Resa tillbaka i tiden, döda dig som barn-
-få bort dig från jordens yta.
Men då följde ditt framtida jag efter mig tillbaka och vi kämpade mot varann.
Vi fick in rätt bra träffar båda två.
Och sen fick du, ditt framtida du, bort ditt yngre jag därifrån.
Jag var så arg.
Men så tänkte jag-
-tänk om du skulle råka ut för en tragedi?
Tänk om du skulle råka ut för nåt så hemskt, så traumatiskt-
-att ditt barn-jag inte skulle repa sig? Då skulle du inte bli Flash.
Så jag knivhögg din mor i hjärtat.
Och jag var fri.
Jag kunde äntligen återvända till en framtid utan Flash.
Bara för att upptäcka att under min återresa så hade jag förlorat vägen hem.
Förlorat min förmåga att använda mig av fartkraften.
Och utan den var jag fast här, fast i den här tidsåldern-
-oförmögen att återvända hem, och Flash var den enda vägen tillbaka.
Men Flash var borta, så jag skapade honom.
Varför träna upp mig?
Varför hjälpa mig rädda så många människor?
För att det var nödvändigt att du blev snabb.
Snabb nog för att spräcka rymd-tid-barriären och skapa ett stabilt maskhål-
-som jag kunde återvända hem igenom.
Varför skulle jag göra det?
Jo, Barry Allen, för att...
...om du ger mig det jag vill ha-
-så ska jag ge dig det du vill ha.
Du kan återvända och rädda din mor.
Du kan förhindra att din far hamnar i fängelse.
Du kan återförena familjen Allen.
Nej-
Nej, jag tror dig inte.
Jag vill döda dig nu.
Jag känner igen den ilskan.
Jag brukade känna den ilskan varje gång jag såg på dig.
Och nu-
-vet jag hur Joe och Henry känner-
-när de ser på dig med stolthet.
Med kärlek.
Nej. Nej, våga aldrig säga så till mig.
Jag vet att du är arg, men jag ger dig en chans.
Jag ger dig en chans att göra allt det onda jag gjort ogjort.
Vill du inte ha den chansen?
En sällsynt möjlighet att gå tillbaka i tiden och rätta till ett fel-
-och rädda din mors liv.
Vilken paradox Harrison har ställt dig inför, mr Allen.
Chansen att få vara med nån du älskar?
Det verkar rätt enkelt, tycker jag.
Det verkar så vid första anblicken, dr Snow, men den här gåvan medför en enorm risk.
Barry, kvällen din mor dog-
-kvällen du räddade dig själv från att dödas-
-förändrade det som hände tidslinjen du redan befann dig på,
och förändrade historiens gång.
Så, du menar att vi bor i ett parallell-universum?
-Precis som när jag reste genom tiden förut. -Men han ändrade bara på en dag.
Exakt. Tänk dig nu summan av 15 års händelser.
Ett annorlunda beslut, oavsett hur litet eller stort, påverkar allt som händer efteråt.
Stund efter stund, val efter val, nya relationer.
Inget skulle vara som det är idag, och du skulle inte märka skillnaden-
-för du skulle inte minnas nåt av det.
Så om jag återvänder och räddar min mamma, hamnar min pappa inte i fängelse.
Jag bor aldrig med Joe och Iris.
Du kanske aldrig träffar mig eller Caitlin eller Ronnie.
Sanningen är den-
-att vi inte vet hur ditt liv kommer att vara.
Du har inget val, Barry. Du måste göra det här.
Du måste ändra på det förflutna.
Joe.
Är det bara så?
Du tycker att jag ska göra det?
Ja, det gör 389-.
Vilket innebär att jag aldrig flyttar hem till dig-
-och det tycker du är okej?
Barry, du får chansen att växa upp med båda dina föräldrar.
-Du behöver inte växa upp utan en mor. -Att växa upp utan en far då?
Du kommer att ha en far. Din riktiga far.
Wells har rört till våra liv länge nog.
Det här är anledningen till att du blev Flash, Barry.
För att ställa saker tillrätta.
Du har räddat många människors liv det här året.
Nu är det dags att rädda ditt eget.
Jag vet att det låter helt galet.
Jag tror vi passerade galet för länge sen, grabben.
Du är snabb, jag förstår det, men att ställa tillbaka tiden...
Jag skulle inte ställa tillbaka tiden. Jag skulle återvända.
Till den där kvällen, för att rädda henne.
Vad tycker Joe om allt det här?
Han tycker att jag ska göra det.
Nej-
Du får inte.
Pappa"-
Jag kan göra så att den där kvällen aldrig hände.
-Vi blir en familj igen. -Vi är en familj.
Inte såhär, inte utan mamma.
Barry, det finns en naturlig ordning.
Okej, saker händer på ett visst sätt.
Vi kanske inte vet varför när det händer, men det måste finnas en anledning.
Jag tror på det. Jag har behövt tro det.
Jag... Jag kan rädda mamma.
Till vilket pris?
Du sa att tiden skulle ändras. Tänk om den förändrar dig?
-Jag bryr mig inte. -Men det gör jag.
Jag beundrar den fantastiske man du håller på att bli.
Allt du har åstadkommit, inte bara som Flash-
-utan även som dig, Barry-
-din ärlighet, ditt hjärta.
Du har alltid varit en hjälte.
Och din mamma skulle vara lika stolt hon.
Om hon fick bestämma, om hon trodde det fanns minsta risk-
-att du skulle förlora det som gör dig så speciell genom att återvända-
-så skulle hon aldrig vilja det.
Barry, det jag önskar dig-
-kanske det största en far kan hoppas på för sin son-
-är att du själv blir en far en dag.
Och då kommer du att förstå-
-hur mycket jag älskar dig.
37 grader.
Normalt.
-Jag vet inte vad det betyder längre. -Inte jag heller.
Barry uppskattar att du kom tillbaka för att hjälpa honom stoppa Wells.
Det var inte bara därför jag kom tillbaka, Cait.
Jag är här för gott nu.
-Men jag trodde... -Jag trodde också.
Jag tänkte för mycket på vad som skulle hända om regeringen hittade oss.
Om vi inte kunde kontrollera våra krafter och vi skadade nån, om vi skadade dig.
Men jag insåg att även om jag är mer än en man ibland-
-så är jag inte hel om jag inte är med dig.
Jag älskar dig, Cait.
-Är det säkert? -Absolut.
En gång i tiden-
-och för en partikelaccelerator sen, gick du med på att gifta dig med mig.
-Ja, det gjorde jag. -Vad sägs om att vi gör det?
Jag tänkte väl att jag skulle hitta dig här.
Jag behövde komma ifrån labbet.
Jag tänkte att det kunde vara ett bra ställe att tänka på.
Det är det, tro mig.
Jag har tänkt väldigt mycket här uppe.
När jag inte hade hemliga möten med den mystiske Streak.
Ja, det namnet saknar jag ju inte.
Jag tyckte det var tufft.
Nej-
Så tänker du göra det?
Det är så stort.
Det är mitt livs största beslut, och gör jag fel, kan jag inte göra det ogjort.
Varför skulle du vilja göra det? Jag menar-
-du får träffa din mamma igen-
-din pappa.
Du kan ha en bra karriär.
Gifta dig till och med.
Iris West-Allen, va?
Jag ser inte mig själv som nån med dubbla efternamn.
Det måste vara en grej från 2024.
Vi vet inte att det kommer hända. Jag menar...
Tror du att det är för att du inte bodde med oss-
-som saker är annorlunda där?
Att växa upp tillsammans och att veta så mycket om varandra-
-gjorde det svårt för mig att erkänna hur jag kände för dig.
Och jag väntade för länge, och du blev kär i Eddie.
Men...
Men att leva med dig och Joe...
Jag har haft ett bra liv, Iris.
Kom hit, Barry.
Vad tycker du att jag ska göra?
Jag behöver nån som talar om det för mig.
Jag tycker-
-att för en gångs skull, Barry Allen-
-så ska du sluta tänka på andra människor.
Jag tycker att du ska följa ditt hjärta.
Gör det du måste för din egen skull.
Om det får dig att känna dig bättre-
-så tog det dig en timma längre att bestämma dig än jag förväntade mig.
Så hur funkar det här?
-Din stora plan. -Den är faktiskt inte särskilt stor, Barry.
Det är faktiskt rätt enkelt.
-Vi använder partikelacceleratorn. -Partikelacce...
Sist det hände, orsakade du en explosion som skadade många människor.
Den här gången kommer acceleratorn att fungera exakt som den ska.
Fast istället för två partiklar som rör sig i motsatt riktning-
-och kolliderar i ljusets hastighet vid den inre ringen-
-så ska vi bara injicera en partikel i acceleratorn.
Och den ska kollidera med mig.
Och om du är snabb nog, Barry-
-om du kan slå emot partikeln med tillräcklig fart-
-kommer du att göra ett hål i verkligheten.
Och du kommer skapa en portal-
-som anknyter den här tiden till oändliga tider.
Ett maskhål.
Som man kan resa tillbaka i tiden genom-
-till exempel till kvällen din mor dog, eller framåt i tiden, till min tid.
Du sa om jag springer fort nog. Vad händer om jag inte gör det?
Om du inte uppnår önskad hastighet, Barry-
-så dör du.
Enligt Wells beräkningar-
-springer Barry i superfart inne i accelerator-ringen.
När Barry uppnår den optimala hastigheten-
-sätter vi in en väteproton i acceleratorn.
När kollisionen sker, formas ett maskhål-
-som öppnar en port in i självaste tiden.
I det ögonblicket planerar jag på att skrika nåt i stil med:
"Heureka," eller möjligen, "Excelsior."
Jag har inte bestämt mig.
Vad tror du?
Å ena sidan så låter det väl vettigt på sätt och vis.
Å andra sidan-
-varför?
Varför?
-Varför skulle du ens överväga det här? -Du vet varför.
Hur fort måste Barry springa för att det ska funka?
Enligt mina beräkningar, minst Mach två.
Så fort har du aldrig sprungit.
Vad händer om Barry inte uppnår den farten?
Jag tänker mig en insekt som krossas mot en vindruta. Hur fel har jag?
Inte särskilt fel, tyvärr.
Låt mig oroa mig för hur fort jag måste springa.
-Vi kommer behöva en sak till. -Verkligen?
Och vad är det? Jag vet inte hur ni känner-
-men jag har inget som helst intresse av att hjälpa dig ta livet av dig.
Jag vill att du bygger en tidsmaskin.
Fortsätt.
Så om Wells är lika snabb som dig, vad ska han med en tidsmaskin till?
Han förlorade sin fart när han dödade min mamma.
Han återfår den ibland, men han har ingen riktig kontroll över den.
Jag hade rätt. Rullstolen var för att ladda upp sig själv.
Så efter att jag öppnar maskhålet, behöver han skeppet för att resa tillbaka till framtiden.
-Han har samlat ihop delarna. -Vi behöver bara sätta ihop den.
Ronnie, jag älskar dig, men det här är en tidsmaskin-
-inte en bokhylla från Ikea.
Vi har ett problem. De här plattorna är gjorda av volfram.
Volfram har den högsta smältpunkten av alla ämnen.
Ja, men dammet det avger är brandfarligt.
-Trycket från maskhålet... -Ja, ja.
Det kan smälta ett hål på utsidan.
Den kan explodera.
Har ni några idéer?
Låt mig fråga dr Evil.
Vilket brukade vara ett namn som fick mig att le.
-Är du bekymrad över nåt, Cisco? -Nej.
Jo. Hur fick du plats med din Motsats-Flash-dräkt i den där lilla ringen?
Är det nån slags komprimerad mikroteknik?
Eller... Strunt samma. Jag bryr mig inte.
Jo, lite kanske.
Ronnie har rätt. Jag borde ha tänkt på temporal skjuvning.
Så trevligt att vi fortfarande duger till nåt.
Jag har aldrig underskattat det du bidragit, Cisco.
Eller Ronnie. Vet du hur många gånger-
-jag önskade att ni var där när jag byggde om acceleratorn?
-Det hade varit mycket roligare. -Jaså?
Det ändrar inte på det faktum att din fiffiga lilla Tidssfär...
-Är det det ni kallar den för? -Strunt samma. Den kommer explodera.
Inte om du cementerar plattorna med kobolt.
Det förhindrar nedbrytning på grund av extrem hetta.
Okej. Vi provar med det.
Var det allt?
Vad vill du att jag ska säga?
Jag vet inte. Jag trodde att du, om nån, skulle vara mera förstående.
Jag hör inte hemma här, i den här barbariska tidsåldern.
-Det är som att leva bland de döda. -Intalade du dig själv det...
...när du dödade mig?
Vad?
Vad sa du?
Det var ett alternativ tidslinje, en som Barry återställde.
Men jag glömde det aldrig.
Minnesbilderna kom tillbaka hela tiden.
Och jag ser fortfarande framför mig, hur du såg på mig-
-när du kallade mig för en son.
Och du krossade mitt hjärta-
-med din knytnäve.
Cisco-
-jag är ledsen.
-Ja, det var hemskt. -Inte för att jag dödade dig.
Jag är ledsen över att du kan minnas spår av en annan tidslinje.
Du lyckas se igenom universums vibrationer. Det innebär att...
-Jag var inte säker förrän nu. -Säker på vad?
Kvällen som partikelacceleratorn exploderade-
-så påverkades även du.
Vad pratar du om?
Nej-
Det gjorde jag inte.
Var inte rädd, Cisco.
Ett viktigt och hedervärdigt öde väntar dig.
Jag hoppas bara att när du upplever ditt stora äventyr-
-så minns du den som gav dig det livet.
Och att det gavs utav kärlek.
Ursäkta, men det här är den enda stationen som är kraftfull nog för de här beräkningarna.
Om vi gör minsta fel när vi skapar maskhålet...
Jag förstår. Joe bad mig stanna kvar ifall jag behövdes...
...men jag verkar bara vara i vägen. -Alla har ett bidrag att komma med.
Du kanske inte har upptäckt vad ditt är ännu.
Nej, dr Wells gjorde klart för mig att jag är oviktig, när han berättade om framtiden.
Vad gäller historien så varken räddar jag dagen, eller får tjejen.
Och du trodde honom?
Han hade en tidning från år 2024.
Och jag har en mugg där det står "Världens bästa chef."
Jag tvivlar på att min lärarassistent skulle bestyrka dess äkthet.
Vi har att göra med många stora vetenskapliga idéer idag.
Men du, mr Thawne, kan vara-
-det intressantaste här på STAR Labs.
Jag?
Vad är oddsen att dr Wells skulle resa tillbaka i tiden-
-och fastna i exakt samma stad som hans farfars farfars farfars farfarsfar?
Som jobbar inom samma yrke, i samma byggnad.
Och att en del av hans plan för att ta sig hem innebär-
-att han måste bevara och beskydda ditt liv.
Det gör dig till en ovanlig sak som ingen vetenskapsman kan planera inför.
-Och det är? -Ett Sammanträffande.
Det finns ingen vetenskap bakom sammanträffanden.
Du, sir, är en anomali.
Du är oförutsägbar.
Du är den enda i hela den här historien som får välja sin egen framtid.
Det är min åsikt i varje fall.
Vänta, det kan inte stämma. Kära nån då.
VARNING KRITISKT
Vi har ett problem.
-Vad? Beräkningarna.
Det finns en fara.
-Jag vet. Jag är beredd att ta risken. -Nej, inte bara för dig, utan för alla.
Wells berättade inte allt.
Barry, även om du uppnår rätt hastighet-
-och kolliderar med vätepartikeln-
-så finns det en chans att explosionen kan skapa en singularitet.
-Vad är en singularitet? -Det är ett svart hål.
-Vi kan förstöra Central City. -Till att börja med.
Om vi skapar en singularitet här som vi inte kan kontrollera-
-så kan det handla om en global katastrof.
Ha det så bra och tack för all fisk.
Visst är det lite riskabelt.
Att möjligen orsaka förintelse skulle inte jag kalla "lite riskabelt".
Och din accelerator har varit lika pålitlig som skrotbilen jag körde i high school.
Låt mig ställa en fråga.
Hur många meta-människor, hur många faror-
-har vi varit utsatta för tillsammans det här året?
Eller har ni glömt att det var jag som kämpade tillsammans med er alla?
Jag har planerat det här i snart två decennier. Det kommer att fungera.
Hur gör vi så att vi inte öppnar ett svart hål mitt i Central City?
När maskhålet stabiliseras-
-kommer Barry att ha en minut och 52 sekunder på sig-
-att ändra på det förflutna och återvända till den här tidsåldern.
Om och när han gör det, kan ni stänga igen maskhålet-
-och vi kan leva lyckliga i alla våra dagar.
Nästan två minuter.
Mer än nog med tid för att rädda Nora.
Men inte nog med tid för att hindra dig från att åka hem?
Allting är ett val.
-Och om jag kommer för sent? -Det gör du inte.
Jag tror på dig, Barry. Det har jag alltid gjort.
Så frågan är väl om dina vänner och din familj tror på dig lika mycket som jag?
Så om jag inte springer fort nog för att kollidera med partikeln är det slut med mig.
Och om jag är snabb nog men inte hinner tillbaka-
-så kommer ett svart hål att formas, svälja staden och möjligen världen.
Kan du fortfarande se mig i ögonen och säga att det blir bäst såhär?
Jag skulle ljuga om jag gjorde det.
Sanningen är att jag inte... Jag vet inte vad jag ska tycka.
Jag trodde du var den som var säker. Jag...
Jag förlitade mig på det när jag tog beslutet första gången.
Jag bara låtsades.
-Ja. -Föräldrar gör så ibland.
Föräldrar gör så för det mesta.
Du, det är klart att jag är rädd.
Jag ville inte att du skulle låta bli att hjälpa din mor för att du oroade dig för mig.
Jag kommer alltid att oroa mig för dig, precis som du alltid kommer oroa dig för mig.
Jag är ledsen, men man kan inte sluta med det.
Tror du jag klarar det här?
Tror du jag kan rädda min mamma? Tror du jag är snabb nog?
Ja.
Jag vet att du är det.
Hela mitt liv har jag drömt-
-om att rädda henne, att fria min pappa, och...
Jag trodde inte jag skulle tvingas förlora en till förälder för att göra det.
-Barry... -Joe, det är sant. Det är...
Det är sant.
Jag har alltid varit så fokuserad på allt jag förlorade den kvällen.
Men jag fick även så mycket. Jag...
Jag föddes med en far, och tragedin gav mig...
...en till.
Och jag klarar inte av att förlora dig.
Du kommer aldrig att förlora mig.
Nånsin. Hör du mig?
Nånsin.
Wow, är det ont om nyheter idag?
Om de bara visste, eller hur?
Jag trodde du skulle vara på STAR Labs.
Det var jag.
Men jag blev hungrig, så jag gick till Mama Chow's.
För dim sum? Din favorit?
-Och för att påminna mig själv om en sak. -Vad då?
Ett Sammanträffande. Ett rätt stort Sammanträffande, faktiskt.
För cirka ett och ett halvt år sen, hade jag en dejt med en tjej.
Katie Rogers.
Hon var en dansös.
Vi skulle ses på Mama Chow's-
-men hon sms:Ade mig, hon hade sträckt en knäsena och fick avboka.
Åh, dessa bräckliga dansöser.
Jag var besviken för jag hade sett fram emot det.
Så jag åt middag själv, och var på väg hem-
-när jag såg en rånare som sprang iväg med en stulen ryggsäck.
Din ryggsäck.
Och jag arresterade honom.
Det var så du och jag träffades.
Jag kommer ihåg.
Nån berättade just hur mäktigt ett Sammanträffande kan vara.
Och det fick mig att inse-
-hur många sammanträffanden som behövdes för att du och jag skulle träffas.
I den här tiden.
Vi har alla varit så fokuserade på Barrys öde, att jag glömde bort att jag också har ett.
Och det är du-
-Iris West.
Vartenda ögonblick i mitt liv, har lett till att jag träffade dig.
Vi skiter i framtiden.
Kommer det verkligen att gälla?
Min far tvingade mig att bli en rabbin innan han skickade mig till MIT.
Det är legitimt, som ungdomarna säger.
Ungdomarna säger inte så.
-Låt oss inte bråka på vår bröllopsdag. -Okej.
Om det är okej, så skulle jag vilja hoppa över det hebreiska.
Jag har lärt mig mycket om att sammanföra ens liv med nåns annans det här året.
Och trots alla otroliga vetenskapliga framsteg som vi alla har fått bevittna-
-så tillhör mysteriet som sammanför två människor via kärleken-
-fortfarande magins värld.
Mr Ramon, ringarna, är du snäll.
-Jag är skyldig dig en riktig ring. -Jag behöver ingen.
Jag har allt och alla jag behöver precis här.
Och om det gångna årets händelser har lett oss till det här ögonblicket...
...så var det värt det.
Jag älskar dig, Ronnie.
Jag förklarar er nu för äkta makar. Och du kan nu kyssa bruden.
Sluta säga åt mig vad jag ska göra.
Okej, det kommer finnas tre stycken av dig där.
Ditt framtidsjag, som räddade ditt yngre jag från Motsats-Flash-
-och så "du".
Kom ihåg, vänta tills ditt framtida jag tar ditt yngre jag därifrån...
...och sen kan du gå och rädda din mamma. -Lätt som en plätt.
Må fartkraften vara med dig.
Hej då, pappa.
Hej då, min son.
-Iris... -Du behöver inte säga nåt.
Jag vet redan.
Jag hoppas att vilket liv du än får så är det nog-
-att det gör dig lycklig.
Du med.
Kom ihåg, mr Allen, om du uppnår rätt hastighet och öppnar maskhålet-
-så har du bara en minut och 52 sekunder på dig att rädda din mor och återvända.
-Annars... -Jag vet.
Ja-
-du har både din och min framtid i dina händer, mr Allen.
Och jag vet att du klarar det.
Spring nu, Barry.
Spring.
Acceleratorns strukturella integritet håller.
Vad var det?
-Är Barry okej? -Ja.
Han passerade just Mach två.
Jag väntade på att du skulle ta hem Barry.
Det ser ut som om han kommer bo hos oss ett tag.
Barry, det du ser är fartkraften.
Ditt förflutna, din nutid, din framtid, allting samtidigt.
Så, du måste fokusera på vart du vill ta vägen.
Så tänk på den där kvällen.
Tänk på din mor.
Sängdags. God natt, grabben.
Mamma.
-Mamma! -Barry, nej!
-Mamma! -Det fungerar.
Det fungerar.
Injicera vätepartikeln nu.
-Vad var det? Vad hände? -Barry, han är borta.
-Titta. -Maskhålet.
Och det är stabilt. Starta klockan.
TIDTAGNING DATAINSAMLING
Mamma!
-Mamma! -Barry! Barry!
Mamma!
Barry, backa! Nej!
Nora, håll i dig!
Spring!
Barry!
Nej!
Nej! Nej!
Nej!
Du.
-Det är okej, det är okej. Du är okej. -Snälla.
Min make, min son, är de...?
De mår bra.
De är säkra, båda två. Jag lovar.
Vem är du?
Jag är...
Jag är Flash.
Jag förstår inte.
Du ser ut som min far.
Det kommer inte att verka vettigt-
-men det är jag, mamma.
Vad?
Det är Barry.
-Barry? -Din Barry.
Min fina pojke.
Jag fick en andra chans-
-att komma hit och...
Och berätta att jag mår bra.
Pappa och jag mår bra, båda två.
Och vi älskar dig, mamma.
Jag älskar dig.
Min fina pojke.
Farväl.
Farväl, Barry.
Mamma.
Jag tror det är dags att ta farväl av Harrison Wells.
Den är underbar. Rip Hunter hade blivit imponerad.
Han byggde den första av de här.
En intressant man.
Vad fan är det där?
Dags för mig att åka.
Tack, Cisco.
Kom aldrig tillbaka.
30 sekunder.
Hem.
-Äh, herregud. -Barry.
Vi måste stänga igen maskhålet. Fort!
Caitlin.
Du räddade henne inte?
Varför?
Varför? Du kunde ha fått det liv du ville ha.
Du kunde ha fått allt du nånsin velat!
Det har jag redan.
Inte länge till.
Stäng av de interna generatorerna.
Tio sekunder. Skynda er.
Tre, två, ett.
Ronnie, mår du bra?
-Gjorde du det? -Ja, jag stängde av alla.
De gjorde det. De stängde av generatorn.
Bara så att du vet-
-efter att jag har dödat dig, så kommer jag att döda dem.
Och sen tänker jag döda din far.
Jag vinner alltid, Flash.
Eddie! Åh, herre...!
Eddie!
Vad har du gjort?
Vad har du gjort? Vad har du gjort?
Det finns inga sammanträffanden.
-Vad är det som händer? -Cisco, hjälp mig.
Eddie är hans förfader.
Om Eddie dör, kommer han aldrig att födas.
Han suddas bort ifrån existensen.
Nej!
Nej! Eddie.
Eddie? Nej, nej.
Ed, stanna hos mig, okej? Stanna...
Han hade fel. Jag är en hjälte trots allt.
Ja, det är du, Eddie. Du är min hjälte.
Det är allt jag nånsin ville vara.
Din hjälte.
Jag har kontrollerat ditt liv så länge, Barry.
Hur kommer du att klara dig utan mig?
Hör ni, det där är inte bra.
Jag stängde igen maskhålet. Vad är det som händer?
Jag vet inte. Du stängde igen det, men det verkar öppnas upp.
MASKHÅL STATUS INSTABILT
-Vi måste gå. -Mår du bra?
-Iris, vi måste gå. -Jag tänker inte lämna honom.
-Vi måste gå nu, gumman, jag är ledsen. -Kom nu.
Så det där är vad vi inte ville skulle hända.
-Vad gör den? -Den äter.
Singulariteten slutar inte, inte ens efter att jorden är borta.
Jag är rädd för att ackretionsskivan redan har skapats.
-Vad? -Diffust material...
...som befinner sig omloppsrörelse runt singulariteten.
-Vad betyder det? -Vi måste stoppa rörelsen.
Det är i stort sett som en tornado, fast upp och ner och större.
-Och mera skrämmande. -Barry...
...den har en energinivå på minst 6,7 tera-elektronvolt.
Den går inte att stoppa.
Jag måste försöka.
Åh, Gud.
Barry.
Översättning: RETAiL Ripp, Synk, OCR rättad av: enhet