Připravte se k palbě, dámy!
Tamhle!
Jsme uvnitř.
Slečno Goinesová, bude tam terminál na zpracování dat,
který propočítává skoky.
Mám to. Komunikační? Ne. Na zpracování dat!
Na zpracování dat.
Mám to! Stahuju kód Prvotních.
Odřízli nás!
Vezmeme to jinudy.
Kudy jsme přišli.
Zabere to hodinu. Do té doby bude po všem.
Sakra!
Už jdou!
Odhoďte zbraně!
No tak. No tak!
Jamesi?
Ústup!
Jamesi!
Tak to byl rychlej vejlet.
Cassie?
Cassie? Jonesová?
Je jich moc. Obklíčili nás.
Jonesová, Cole má potíže. Potřebuje ty Dcery.
Cole! Potřebuju náboje!
Jonesová!
Jonesová?
Katarino?
Velitelství, čtvrtý oddíl je zajištěn.
Máme ten stroj.
Katarino.
Víte, že smutnou realitou štěstí je to, že ho lze definovat jen tím,
jak dlouho nevydrží.
Prosím, no tak.
Prosím. No tak.
Hurá!
Max?
„Vracím se k vám a karta se obrací!“
To mě podrž.
Rádiovejce. Chtěla bych zahrát písničku na přání.
Rozumím, slepice!
- Jo! - Co to děláš?
Dobré ráno, Titane!
Tady J.H. Bondová, hlásím se vám z WKRP z roku 2043.
Rozhoupávám časový proud od rána do noci už od nepaměti.
Tahle píseň je pro unavenou z Titanu,
ospalé, podmanivé tóny pro Olivii Kirschnerovou,
dlouholetou posluchačku, první Svědkyni,
s tváří pro rádio a hlasem pro národní vysílání.
Překvápko, mrcho!
Hej, hej, hej, hej!
Přijď se na mě podívat. Budu tančit sám...
Změna nás časem odloučí,
když světlo ti do srdce vstoupí, baby.
Nezapomeň na mě.
Ne, ne, ne, ne!
Nezapomeň na mě.
Říkám...
ROK 2043
Co přivádí Dcery tak daleko na východ?
Co chcete?
Armádu.
Řekla jsi Max, že jsme staří přátelé.
Budeme. Jednou.
Opravdu?
Hele, vážím si obchodu mezi našimi tábory.
To je kvalita.
Že tudy projíždí Dcery neřeším.
Ale pak přijdeš ty, stará cikánko.
A chceš co? Věštit mi budoucnost?
To tě zklamu, Teddy. Žádnou nemáš.
Takže o mně pár věcí víš. Víš o mojí rodině a o mé Wilsonově nemoci.
Máme nůž, co vypadá stejně.
- Je stejný. - Ne. Ne.
Svědek? Poslové?
Cestování v čase.
To je fantasmagorismus.
Kriste, na tohle jsem stará.
Co to sakra je?
To je ta část, kdy máme utéct.
Co je to?
Poslední šance, abychom spolu zachránili svět.
Ta stařena řekla, že skončíme ve stejném týmu.
Že bych měl hodit minulost za hlavu.
Teď je jasné, že mluvila pravdu, sakra.
Koukněte.
Ale vy dva.
Proč bych vás neměl sundat?
Protože jsme Sedmička.
Odjakživa.
Na život a smrt.
Musíme zničit elektrárnu.
Je přímo pod tou věží.
Jedině tak zastavíme apokalypsu.
Máš chuť něco odpálit?
- Jdu s tebou. - Jdeme na to.
Jdeme, hoši.
Musíme zachránit svět.
Hotovo.
Mám to.
- Musíme jít. Honem. - Dobře.
Jonesová, nahrály jsme ten kód. Vracíme se.
Cole, kde jsi?
Jsme na cestě k elektrárně, ale jestli to neklapne...
Chce to záložní plán.
S Jennifer najdeme řídící panel.
- Cassie... - Budeme opatrné. Vezmi si tohle.
Cassie?
Jste tam?
Cassie? Jsi v pořádku?
Musíme odstřelit jádro.
Vlítneme tam.
Jo a nejspíš nás zabijou.
Jdeme.
Závidím ti, Cassandro.
Nikdy jsem nemilovala.
Červený les byl vždy pro mě a pro nikoho jiného.
Ale ty? Ty ho potřebuješ víc než já.
Já byla jen Svědkem,
ale ty jsi až do téhle chvíle žila.
Vzala jsi mi přátele.
Moji rodinu!
Odstřelte jádro!
Mého syna.
Dochází nám čas!
Sekvence je téměř dokončená!
Mizíme pryč! Rychle!
Vidíš ho?
Ten les?
Je skoro tady.
Pohyb!
Ne.
Jdete pozdě. Už má potřebnou energii.
Teď už jen musíme počkat do skonání věků.
Brzy s ním budeš v tom domě už navždy.
Vím, že je to tvá dokonalá chvíle.
Ne.
Tohle je.
Hele!
Ta věž pořád jede!
Cassie. Jsi tam?
Jsem tady. Jsem u řídícího panelu.
Díky bohu.
Vypni to.
Jamesi.
Promiň.
Cassie!
Cassie, prosím!
Můžeš to ukončit.
Můžeme žít navěky.
Tak to nedělej.
Ty a já.
Můžeme jít a schovat se v tom domě navždy.
Vychovat syna, který nikdy nezemře.
Můžeme to mít, dokud to neztratí význam, protože to neskončí.
Budeme spolu navždy,
až zapomeneme, jaké to je najít jeden druhého.
Po hodině. Minutě. Vteřině od sebe.
Půjdu s tebou, Cassie.
Můžeme žít věčně.
Nebo můžeme žít teď.
Do konce, který bude skutečný.
Prosím.
Dopřej nám konec.
Titan je náš.
ROK 894
Na těch jejích očí něco je.
Její krev obsahuje nečinnou formu kalaviru.
Ty jsi Džinn.
V tom starém mase byl staletý virus.
Zavřeli mě do bedny.
Aby zůstal konec, musíme zachovat začátek.
Každý z nás hraje roli v dosažení Jamesova posledního okamžiku.
Musíme zachovat zbytek kauzality,
jinak bude všechno k ničemu.
To znamená,
že se každý z vás musí vrátit do své původní časové osy a pokračovat v ní.
To bylo divné.
Bude to ještě divnější.
Deacone.
Ahoj.
Tebe znám.
Z televize. Ty jsi ta doktorka ze CDC.
Jsi dobrý člověk.
To jsem.
Tak co teď? Čeká mě cesta kdovíkam?
Nás dva čeká velká spousta práce.
Provedu tě.
Dobře.
- To bude parádní výkon. - Jo.
Hele, zastřelíš mě.
- Pardon. - Zastřelíš mě.
Ne, to se omlouvám.
Už jsem ti odpustila.
Hlavně měj na sobě vestu.
Takže tohle je moje odměna za všechno?
Zastřelíš mě.
S mým štěstím se netrefíš
a celý to poděláš, chlape.
- Jen ti chci říct... - Ne.
Ne.
Nechci se loučit s tímhle tvým já.
Počkám na toho, který to potřebuje.
Udělali jsme správnou věc, ne?
Nakonec.
Jo.
Zachovali jsme se správně, brácho.
Brzy se uvidíme.
Slečno Goinesová?
Dcery,
má dcera bude mít velké štěstí.
Hannah byla...
Bude to úžasná žena.
Díky vám.
Herečka neříká svému publiku: „Sbohem.“
Jen: „Dobrou noc.“
A pak se probudí a vystoupí znovu.
Měj se, holka.
Tohle se ti bude líbit.
Vzpomínám si na večer, kdy jsme se poznali,
čekal jsem u tebe v autě
a sledoval, jak jdeš po parkovišti, telefonuješ a usmíváš se.
Zamiloval jsem se.
Říkal jsem si, že se ti chystám zničit život.
Ne. Nezničil.
A teď ti ho můžu vrátit zpátky.
Zase budeš doktorkou.
Budeš zase na výsluní.
Už se nebudeš muset strachovat.
Víš, ty a já? Neměli jsme moc času.
Ale prožili jsme spolu celý život.
Miluju tě.
Tak jo.
Jsem Cassandra Raillyová ze CDC v Marylandu.
Pracujeme na zamezení šíření kalaviru
na stanici CDC v Baltimoru.
Jonesová, jestli mě slyšíte původcem nákazy je Leland Goines,
krycím jménem Frost.
Ale to my jsme strůjci epidemie.
Armáda 12 opic mě sleduje.
Dochází mi čas.
Odpověď máte vy.
Prosím, Cole. Nezapomeň...
smrt se dá zvrátit.
Ale láska ne.
Myslel jsem, že jste s tím skončila.
Teď už ano.
Systém Titanu zpracoval ten kód.
Náš stroj je připravený.
Nechcete si ještě zapálit?
V pořádku?
Víte...
Vždycky jsem se chtěl zeptat, odkud to máte?
V laboratoři Raritanu jsem pěstovala tabák,
vzadu vedle okurek.
Jamesi.
Děkuji vám.
Dal jste mi slib a dodržel ho,
že se dočkáme konce.
A to se taky stalo.
Víte, asi jsem vám neřekl...
co pro mě znamenáte.
Já...
Já jsem měl dvě matky.
Jsem rád, že jste se mnou na konci.
Spustit sekvenci přenosu.
ROK 2013
Muselo to přijít, šlo jen o to kdy.
Kdy nás čeká další epidemie nebo pandemie.
V Athénách v roce 430 př. n. l. se rozšířil tyfus.
O tisíc let později pustoší Justiniánský mor Byzantskou říši.
Ve 14. století černá smrt zničí většinu populace Evropy.
Dávná historie, že?
Ne tak docela.
Doktorka Raillyová.
Myslím, že tomu začínám přicházet na kloub.
Musela jsem se ale překonat.
Dnes jsem trochu mimo. Jako bych na něco zapomněla.
Nebo měla něco udělat.
Nevím. Asi jsem jen unavená.
Pojedu domů a vyspím se. Uvidím, jak mi bude...
Pak ti zavolám.
Je mi líto, madam. Nic tu není.
Ne, musí tu být.
Žádný James Cole tu není. Nikde.
607.
Apartmá 607, má ho trvale pronajatý.
Jo. Ty pokoje přestali pronajímat ve 40. letech.
RECEPCE
Madam?
Člověk se nemůže vrátit na místo, kde nikdy nebyl...
nemůže cestovat časem, jedině sekundu po sekundě.
A jestli existuje budoucnost,
tak díky tobě.
Díky nim.
Rodině, kterou jsem milovala, ale nikdy nepoznala.
DĚDIČKA MARKRIDGE STVOŘILA JEDNOROŽCE A VĚDECKÁ KOMUNITA SE PTÁ: „PROČ?“
V této budoucnosti se většina nesetkala, ale některým to bylo souzeno.
Geniové trávili dny v běžné rutině.
A pokud věříte v osud,
možná uvěříte, že synové jsou předurčeni svým otcům.
A bratři svým bratrům.
Někoho jsme změnili a někoho ani trochu.
Někteří žili pro druhé.
Pro své děti.
Kdysi v jiném životě jsme zachránili sedm miliard lidí.
Ale v téhle době, v tomto životě, jsem ráda za záchranu každého.
Malá dávka antibiotik.
A bude v pořádku.
A každý večer
z důvodu, který si stále nedokážu vybavit...
zašeptám větu při zápasu slunce,
naději, kterou vyslovím nahlas.
Brzy se uvidíme.
Tohle není nebe.
Jen Florida Keys.
Jennifer?
Čau, kámo.
Je tohle skutečné?
Na to se ptáš té špatné.
Co jsem ti vždycky říkala o koncích?
Že ten správný...
Je ten, který si zvolíš.
Ale někdy je to ten, co ti zvolí někdo jiný.
Možná přijde den, kdy jediný život bude víc než 7 miliard.
Pak to zvažte. Ať se stane cokoli.
Zachraňte ten jediný.
Myslel jsem, že jste s tím skončila.
Teď už ano.
Jonesová.
Vymazala tě z časové osy.
Kód Prvotních spuštěn.
Jen s jedním malým vylepšením.
Tvoje poslední já...
postarala se, aby tě čas někde vyplivnul.
K čemu jsou nepsané zákony vesmíru, kdybychom aspoň jeden nemohli porušit?
A co riziko manipulace s časem?
Čas o tom ví.
Ale taky ví, že ti dluží.
Jsem naživu?
Jsi naživu.
Nikdy jsi nebyla blázen.
Byla jsi nejlepší z nás.
Pozdravuj ji.
Kde teď jsi?
V bezpečí? V teple?
S někým, koho miluješ?
Jednou to všechno pomine.
Čas plyne, jak má.
Jediné, na čem záleží, je přítomnost.
Abychom žili šťastně právě teď.
Překlad titulků: Lenka Kopečná