Ladt og klar, de damer!
Der!
Vi er inde.
Frk. Goines, der burde være en terminal,
hvor de beregner deres splinterhop.
Forstået. Kommunikation? Nej. Behandling!
Behandling.
Fundet! Trækker primærkoden ud nu.
Vi er afskåret!
Vi har en anden vej!
Tilbage den vej, vi kom fra.
Det vil tage os en time. Så er det hele overstået.
Pis!
Her kommer de!
Skyd dem!
Kom nu!
James?
Træk jer tilbage!
James!
Det var en hurtig tur.
Cassie? Jones?
De er for mange. Vi er fanget!
Jones, Cole er i knibe. Han har brug for Døtrene.
Cole! Jeg har brug for mere ammunition!
Jones?
Katarina?
Kom ind, kommando. Sektion fire er sikret.
Vi har maskinen.
Katarina.
Den triste virkelighed med held er, at det kun kan defineres af,
hvor længe det ikke varer.
Jeg beder dig. Kom nu.
Hurra!
Max?
"Og jeg kommer tilbage til dig nu, når tidevandet vender!"
Hold da kæft.
Radio Æg. Jeg vil gerne bede om en sang.
Modtaget, kylling!
- Ja! - Hvad laver du?
Godmorgen Titan!
Det er J.H. Bond fra W.K.R.P. i 2043.
Jeg rocker tidsstrømmen fra AM til PM, fra f. Kr. til e. - Kr.!
Den her er til Træt i Titan,
de søvnige, blide toner fra Olivia Kirschner,
trofast lytter, Vidne for første gang,
med både ansigt og stemme til radioen.
Overraskelse, kælling!
Hey, hey, hey, hey.
Vil du ikke komme til mig. Jeg er alene.
Ændringer skiller os ad.
Når lyset åbner dit hjerte, baby.
Du må ikke glemme mig.
Ikke, ikke, ikke, ikke.
Du må ikke glemme mig.
Jeg siger
ÅR 2043
Jeg troede ikke, Døtrene kom så langt østpå.
Hvad vil du have?
En hær.
Du fortalte Max, at du og jeg er gamle venner.
Det bliver vi. En dag.
Virkelig?
Jeg respekterer handlen mellem vores to lejre.
Det er godt.
Døtrene kommer forbi, det er jeg ligeglad med.
Men her er du, den gamle sigøjner.
Vil du fortælle min fremtid?
Spoiler alert, Teddy. Du har ikke en.
Så du ved nogle ting om mig. Mit familielort, min Wilsons sygdom.
Vi har knive, der ligner hinanden.
- Det er den samme. - Nej.
Vidne? Budbringere?
Tidsrejse?
Det er noget Twilight Zone-pis.
For guds skyld, jeg er for gammel til det her.
Hvad fanden er det?
Den del, hvor vi løber.
Hvad er det her?
En sidste chance for, at vi kan redde verden.
Den gamle dame sagde, vi ville ende på samme hold.
At jeg skulle lægge gamle affærer bag mig.
Hun fortalte tydeligvis sandheden om noget lort.
Se her.
Men I to.
Hvorfor skulle jeg ikke bare dræbe jer lige her?
Fordi vi er West 7.
Det har vi altid været.
Vi er loyale hele vejen.
Vi skal ødelægge et kraftværk.
Det er for foden af tårnet derovre.
Det kan være den eneste måde at stoppe apokalypsen på.
Vil du sprænge noget i luften?
- Før an. - Lad os gøre det.
Kom så, drenge.
Vi skal redde verden.
Det er gjort.
Klaret.
- Vi må komme afsted. Kom så. - Okay. Hey!
Jones, koden er blevet behandlet. Vi er på vej tilbage.
Cole, hvor er du?
Vi er på vej til kraftværket, men hvis vi ikke klarer den
Vi må have en nødplan.
Jennifer og jeg går op til kontrolpanelet.
- Cassie - Vi er forsigtige. Tag den her.
Cassie?
Klarede du den?
Cassie? Er du okay?
Vi må skyde kernen.
Vi er nødt til at storme dem.
Ja, og vi bliver nok dræbt.
Kom så.
Jeg misunder dig, Cassandra.
Jeg har aldrig elsket noget.
Den Røde Skov har altid været for mig, aldrig for andre.
Men dig? Du har mere brug for den, end jeg har.
Jeg har kun været Vidne,
men indtil nu har du levet.
Du tog mine venner.
Min familie!
Skyd kernen!
Min søn.
Vi løber tør for tid!
Sekvensen er næsten færdig!
Afsted!
Kan du se den?
Skoven?
Den er her næsten.
Afsted!
Nej.
Du kommer for sent. Den har trukket al den kraft, den behøver.
Nu skal vi bare vente til tidens ende.
Snart vil du og ham være i det hus for evigt.
Jeg ved, det er dit perfekte øjeblik.
Nej.
Det er det her.
Hey!
Tårnet kører stadig!
Cassie. Er du der?
Jeg er her. Jeg er ved kontrolpanelet.
Gudskelov.
Sluk det.
James.
Undskyld.
Cassie!
Cassie, kom nu!
Du kan afslutte det her.
Vi kan have for evigt.
Så lad være.
Du og jeg.
Vi kan smutte og gemme os i huset for evigt.
Vi kan opfostre en søn, der aldrig dør.
Vi kan få det hele, indtil det intet betyder, for det slutter aldrig.
Vi vil være sammen for evigt,
indtil vi ikke kan huske, hvordan det føles at finde hinanden igen.
Efter en time. Et minut. Et sekund fra hinanden.
Jeg tager med dig, Cassie.
Vi kan have for evigt.
Eller vi kan have nu.
Med en slutning, der gør det ægte.
Jeg beder dig.
Giv os en slutning.
Titan er vores.
ÅR 894
Der er noget ved dens øjne.
Hendes blod indeholder en sovende form af kalavirussen.
Du er en djinn.
Inde i det gamle kød er der en 100 år gammel virus.
Jeg var en ting i en kasse.
For at sikre enden må vi bevare begyndelsen.
Hver af os har spillet en rolle i at få James til sit sidste øjeblik.
Vi må bevare resterne af kausaliteten,
ellers har alt været forgæves.
Det betyder, at I alle
skal vende tilbage til jeres oprindelige tidslinje og fortsætte.
Det var underligt.
Det bliver meget mere underligt.
Deacon.
Hej.
Jeg kender dig.
Fra TV. Du er lægen fra Sundhedsstyrelsen.
Du er en god mand.
Jeg kan stadig.
Hvad så nu? Jeg har en cyklus til hvor som helst?
Du og jeg har en masse, der skal ordnes.
Jeg coacher dig igennem det.
Okay.
- Det bliver noget af en optræden. - Ja.
Hør, du skyder mig.
- Undskyld. - Du skyder mig.
Nej, jeg undskylder.
Jeg tilgav dig.
Bare sørg for, den er sikret.
Så det er min belønning for alt det her lort?
Jeg bliver skudt.
Med mit held rammer du nok forbi
og ødelægger det hele.
- Jeg vil bare sige - Nej, nej.
Lad være.
Jeg vil ikke spilde mit farvel på denne udgave af dig.
Jeg vil gemme det til den, der har brug for det.
Men vi gjorde det rigtige, ikke?
Til sidst.
Ja.
Vi gjorde det på den rigtige måde.
Vi ses snart.
Frk. Goines?
Døtrene,
min datter vil være usædvanligt heldig.
Hannah var.
Bliver en fantastisk kvinde.
På grund af dig.
Skuespilleren siger ikke farvel til sit publikum.
Kun godnat.
Og så vågner hun og gør det hele igen.
Vi ses, gamle tøs.
Du vil kunne lide det her.
Jeg husker den første aften, vi mødtes.
Jeg ventede i din bil,
og jeg så dig krydse parkeringspladsen med din telefon og smile.
Jeg var allerede forelsket i dig.
Jeg tænkte, at jeg ville ødelægge hendes liv.
Nej. Det gjorde du ikke.
Og nu kan jeg give det tilbage til dig.
Du bliver læge igen.
Du vil kunne stå i solen.
Du skal ikke se dig over skulderen mere.
Du ved, dig og mig? Vi fik ikke meget tid.
Men vi levede et helt liv sammen.
Jeg elsker dig.
Okay.
Jeg er dr. Cassandra Railly fra Sundhedsstyrelsen i Maryland.
Vi arbejder på at inddæmme kalavirussen
på laboratoriet i Baltimore.
Jones, hvis du kan høre mig, så starter pesten med Leland Goines,
sikkerhedsbetegnelse, Frost.
Men vi er pestens sande arkitekter.
De 12 Abers Hær holder øje med mig.
Jeg løber tør for tid.
Svaret er iblandt jer.
Jeg beder dig, Cole. Husk
at døden kan gøres om.
Kærlighed kan ikke.
Jeg troede, du sagde, du var færdig med den.
Det er jeg nu.
Titans system har behandlet koden.
Vores maskine er klar.
Hvad med en smøg mere?
Okay?
Ved du hvad?
Jeg har altid villet spørge dig, hvor du har dem fra?
På Raritan plantede jeg tobak
ude bagved ved agurkerne.
James.
Tak.
Du gav et løfte, som du holdt.
At vi ville se enden sammen.
Og det har vi.
Jeg tror aldrig, jeg har
fortalt dig, hvad du betyder for mig.
Jeg
Jeg havde to mødre.
Jeg er glad for, at du er her med mig til sidst.
Påbegynd splintersekvens.
ÅR 2013
Det har aldrig handlet om hvis, det har altid handlet om hvornår.
Hvornår vi vil stå over for den næste epidemi eller den næste pandemi.
I Athen, 430 f. - Kr., tyfus.
Tusind år senere hærger den justinianske pest det byzantinske rige.
I 1300-tallet ødelægger den sorte død det meste af Europa.
Gammel historie, ikke?
Ikke helt.
Dr. Railly.
Jeg er måske ved at få styr på det.
Men jeg måtte presse på.
Jeg føler mig lidt ude af den i dag. Som om der var noget, jeg glemte.
Eller noget, jeg skal gøre.
Jeg ved det ikke. Sikkert bare træt
Jeg tager hjem og sover. Jeg ser, hvordan jeg har det
Jeg ringer tilbage.
Undskyld. Jeg har intet.
Nej, det må der være.
Der er ingen James Cole. Nogen steder.
607.
Suite 607, det er en fast bolig.
Ja. De holdt op med at sælge de værelser tilbage i 1940'erne.
Frue.
Du kan ikke vende tilbage til et sted, du aldrig har været.
Du kan ikke rejse i tiden, kun sekund for sekund.
Og hvis der er en fremtid,
er det på grund af dig.
På grund af dem.
Familien, jeg elskede, men aldrig kendte.
MARKRIDGE-ARVING SKABER ENHJØRNING FORSKERSAMFUND SPØRGER: "HVORFOR?"
I denne fremtid mødtes de fleste aldrig,
men nogle var forudbestemt til det.
Geniale hjerner får dagen til at gå med enkle rutiner.
Og hvis man tror på skæbnen,
tror man måske, at sønner er skæbnebestemt til deres fædre.
Og brødre til deres brødre.
Vi har ændret nogle,
og andre slet ikke.
Nogle levede bare for hinanden.
For deres børn.
Engang i et andet liv
reddede vi syv milliarder.
Men i dette liv er jeg glad for at redde en ad gangen.
Lav dosis antibiotika.
Hun skal nok klare sig.
Og sidst på hver aften,
af en grund, jeg stadig ikke kan huske
siger jeg noget til solnedgangen,
Et håb, jeg siger højt.
Vi ses snart.
Det er ikke himlen.
Kun Keys.
Jennifer?
Hej Odderøjne.
Er det her ægte?
Jeg er den forkerte at spørge.
Hvad har jeg altid sagt om slutninger?
Den rigtige
Er den, du vælger.
Men nogle gange er det den, en anden vælger for dig.
Der kommer måske en dag, hvor et enkelt liv for syv milliarder er et for meget.
Så tænk over det her. Uanset hvad.
Red den ene.
Jeg troede, du sagde, du var færdig med den.
Det er jeg nu.
Jones.
Hun slettede dig fra tidslinjen.
Primærkode iværksat.
Med en mindre redigering.
Denne dig, din sidste dig
Hun sørgede for, at tiden spyttede dig ud et sted.
Hvad nytter universets uskrevne love, hvis man ikke kan bryde mindst en?
Hvad med risikoen? Hvad med at manipulere tiden?
Tiden ved det.
Men den ved også, at den skylder dig en tjeneste.
Er jeg i live?
Du er i live.
Du var aldrig skør.
Du var den bedste af os alle.
Hils hende fra mig.
Hvor er du lige nu?
Et sikkert sted? Varmt?
Ved siden af en, du elsker?
En dag vil alt det være væk.
Tiden går, som den skal.
Det eneste, der betyder noget, er nu.
Lykkelig for evigt nu.
Tekster af: Peter W. Pedersen