Încărcați armele, doamnelor!
Acolo!
Am intrat.
Dră Goines, ar trebui să fie un terminal de procesare
unde calculează salturile.
Am înțeles. Comunicare? Nu. Procesare!
Procesare.
L-am găsit! Extrag codul Primarilor acum.
Suntem blocați aici!
Mai e vreo cale?
Pe unde am venit.
Ne-ar lua o oră. S-ar termina până atunci.
Rahat!
Vin!
Omorâți-i!
Hai odată!
James?
Retragerea!
James!
Repede s-a mai terminat!
Cassie?
Cassie? Jones?
Sunt prea mulți. Nu putem înainta.
Jones, Cole are probleme. Are nevoie de Fiice.
Cole! Mai vreau muniție!
Jones!
Katarina!
Am curățat Secțiunea 4.
Am pus mâna pe mașină.
Katarina!
Trista realitate a norocului e că poate fi definit
doar de cât de mult nu durează.
Te rog! Haide!
Max!
„M-am întors la voi acum, în clipele astea de cumpănă.”
Sfinte Sisoe!
Radio Furnicuța! Aș vrea să cer un cântec.
Recepționat, greiere!
- Da! - Ce faci?
Bună dimineața, Titan!
Sunt JH Bond, în direct de la WKRP din 2043.
Învârt fluxul temporal pe toate părțile, așa să știți.
Dedic cântecul ăsta Obositei de pe Titan.
Glasul adormit și suav a Oliviei Kirschner...
Ne ascultă de mult, dar Martor n-a mai fost.
Are fața numai bună pentru radio și vocea, numai bună pentru NPR.
Surpriză, jigodie!
Hei, hei, hei, hei!
N-ai vrea să vii să mă vezi O să fiu singur...
Schimbarea lentă ne-ar putea separa
Când inima ți-e atinsă de lumină, dragă.
Să nu mă uiți.
Nu, nu, nu, nu!
Să nu mă uiți.
Spun...
ANUL 2043
Nu credeam că Fiicele au ajuns atât de departe în est.
Ce vrei?
O armată.
I-ai spus lui Max că suntem prieteni vechi.
O să fim. Într-o zi.
Chiar așa?
Respect schimburile dintre taberele noastre.
Ce bună e aia!
Fiicele trec pe aici. Nu le dau atenție.
Dar acum ai venit tu, țigancă bătrână.
Ce vrei, să-mi prezici viitorul?
Surpriză, Teddy! Nu ai așa ceva.
Deci știi câte ceva despre mine, despre familia mea, despre boala Wilson.
Avem un cuțit care arată la fel.
- E la fel. - Ba nu e.
Martor, Mesageri,
călătorii în timp?
Sună a Zona crepusculară.
Sunt prea bătrână pentru asta.
Ce naiba e asta?
Partea în care fugim.
Ce e asta?
O ultimă șansă pentru noi doi de a salva lumea, puștiule.
Bătrâna a zis că ajungem în aceeași echipă.
Că ar trebui să dau uitării ce-a fost.
E clar că spunea adevărul despre... Rahat!
Uitați-vă în jur!
Dar pe voi doi,
de ce să nu vă omor pe loc?
Fiindcă facem parte din Vest 7.
Mereu am făcut.
Pe viață!
Avem de distrus o centrală.
E la baza turnului ăluia.
Ar putea fi singura cale de a opri apocalipsa.
Vrei să arunci ceva în aer?
- După tine! - La treabă!
Să mergem, băieți!
Trebuie să salvăm lumea.
Gata!
L-am luat.
- Trebuie să plecăm. Haide! - Bine. Auzi?
Jones, am procesat codul. Ne întoarcem.
Cole, unde ești?
Mergem la centrala electrică, dar, dacă nu ajungem...
Ne trebuie alt plan.
Eu și Jennifer mergem la consolă.
- Cassie! - O să avem grijă. Ia ăsta.
Cassie?
Ai ajuns?
Cassie! Ești teafără?
Trebuie să tragem în nucleu.
Trebuie să-i atacăm.
Da, și probabil că o să fim uciși.
Să mergem!
Te invidiez, Cassandra.
Eu n-am iubit niciodată nimic.
Pădurea Roșie a fost mereu pentru mine, pentru nimeni altcineva.
Dar tu? Tu ai mai multă nevoie de ea decât mine.
Eu n-am făcut decât să fiu Martor.
Dar tu ai trăit până acum.
Mi-ai luat prietenii.
Familia!
Trageți în nucleu!
Fiul!
Nu mai avem timp!
Secvența e aproape completă!
Mișcați-vă! Fugiți!
O vezi?
Pădurea?
Aproape s-a înfăptuit.
Fugiți!
Nu!
Ați ajuns prea târziu. A extras toată puterea de care are nevoie.
Acum trebuie doar să așteptăm până la sfârșitul timpului.
În curând, tu și el veți fi în casa aceea pe vecie.
Știu că acela e momentul tău perfect.
Ba nu.
Ăsta e.
Auziți?
Nu s-a oprit turnul.
Cassie! Ești acolo?
Sunt aici, la consolă.
Slavă Domnului!
Oprește-o!
James!
Îmi pare rău.
Cassie!
Cassie, te rog!
Poți să-i pui capăt.
Putem avea veșnicia.
Atunci n-o face.
Noi doi,
putem pleca, ne putem ascunde în casa aia pe vecie.
Putem crește un fiu care nu moare niciodată.
Putem avea totul până nu mai contează, pentru că nu se termină niciodată.
O să fim împreună pentru totdeauna,
până când n-o să ne mai amintim cum e să ne regăsim
după ce stăm despărțiți o oră, un minut, o secundă.
Vin cu tine, Cassie.
Putem avea veșnicia.
Sau putem avea prezentul.
Cu un sfârșit care să-l facă real.
Te rog!
Dă-ne un sfârșit!
Titan e al nostru.
ANUL 894
Are ceva la ochi...
Are în sânge o formă latentă a virusului Kala.
Ești un jinn.
În carnea aia veche se află un virus vechi de secole.
Am fost ținută într-o cutie.
Pentru a garanta sfârșitul, trebuie să păstrăm începutul.
Fiecare dintre noi va fi jucat un rol în aducerea lui James la ultima sa clipă.
Va trebui să păstrăm ce a mai rămas din cauzalitate,
altfel totul va fi fost în zadar.
Asta înseamnă că fiecare dintre voi
trebuie să se întoarcă în linia temporală originară pentru a continua.
A fost ciudat.
O să fie și mai ciudat.
Deacon!
Ia uite!
Te cunosc.
De la televizor. Ești doctorul de la CCB.
Ești un om bun.
Încă mă plac fetele.
Și acum? Am un ciclu ca să...?
Noi doi avem multe de făcut.
Te învăț eu.
Bine.
- O să fie un spectacol pe cinste. - Da.
Să zicem că mă împuști.
- Pardon? - Mă împuști.
Nu, îmi ceream scuze.
Te-am iertat.
Ai grijă să lași piedica pusă.
Deci asta mi-e răsplata pentru toate astea?
Sunt împușcat.
La ce noroc am, probabil o să ratezi
și o să strici tot.
- Ascultă, vreau doar să-ți spun... - Nu!
Nu spune nimic.
Nu vreau să-mi irosesc adioul pe varianta asta a ta.
Vreau să-l păstrez pentru cea care are nevoie de el.
Dar am făcut ce trebuia, nu?
Până la urmă.
Da.
Am făcut ce trebuia, frate.
Ne vedem în curând.
Dră Goines?
Fiicele,
fiica mea va fi extrem de norocoasă.
Hannah a fost...
Va fi o femeie uimitoare.
Datorită ție.
Actrița nu spune „adio” publicului,
doar „noapte bună”.
Apoi se trezește și o ia de la capăt.
Ne mai vedem, bătrânico.
O să-ți placă.
Îmi amintesc când ne-am cunoscut.
Așteptam în mașina ta.
Te-am urmărit cum traversai parcarea, vorbind la telefon, zâmbind.
Eram deja îndrăgostit de tine.
Îmi amintesc că mă gândeam că o să-ți distrug viața.
Nu mi-ai distrus-o.
Acum pot să ți-o dau înapoi.
O să fii doctor din nou.
O să poți sta la soare.
N-o să mai fii nevoită să trăiești cu frica în sân.
Noi doi n-am avut prea mult timp.
Dar am trăit o viață împreună.
Te iubesc.
Bun...
Sunt dr. Cassandra Railly de la CCB Maryland.
Lucrăm la izolarea virusului Kala
la centrul CCB din Baltimore.
Jones, dacă mă auzi, molima începe cu Leland Goines,
nume conspirativ Frost.
Dar noi suntem adevărații creatori ai molimei.
Armata celor 12 Maimuțe stă cu ochii pe mine.
Nu mai am timp.
Răspunsul e printre voi.
Te rog, Cole! Nu uita!
Moartea poate fi anulată.
Iubirea, nu.
Parcă terminaseși cu chestia aia.
Acum, da.
Sistemul de pe Titan a procesat codul.
Mașina noastră e gata.
Ce zici de încă o țigară?
Te descurci?
Știi ceva?
Mereu am vrut să te întreb de unde ai făcut rost de ele.
Am plantat tutun la Raritan.
În spate, lângă castraveți.
James!
Mulțumesc.
Ai promis, și te-ai ținut de cuvânt,
că vom ajunge la capăt împreună.
Și am ajuns.
Cred că niciodată nu ți-am...
spus ce însemni pentru mine.
Eu,
Am avut două mame.
Mă bucur că ești aici, cu mine, la sfârșit.
Inițiați secvența de fragmentare!
ANUL 2013
Nu s-a pus niciodată problema dacă, ci când.
Când ne vom confrunta cu următoarea epidemie sau pandemie?
Atena, 430 î.H., febră tifoidă.
După o mie de ani, ciuma lui Iustinian face ravagii în Imperiul Bizantin.
În secolul XIV, Moartea Neagră distruge mare parte din Europa.
E istorie antică, nu?
Nu chiar.
Dr. Railly.
Cred că încep să mă obișnuiesc.
Dar a trebuit să mă forțez să termin.
Nu mă simt în apele mele azi. Parcă am uitat să fac ceva.
Sau e ceva ce ar trebui să fac.
Nu știu. Probabil sunt doar obosită.
Mă duc acasă să dorm. O să văd cum mă simt...
Te sun eu.
Îmi pare rău, doamnă, nu găsesc nimic.
Nu, trebuie să existe.
Nu există niciun James Cole nicăieri.
Apartamentul 607!
E reședință permanentă.
Nu mai oferim asemenea camere din anii '40.
RECEPȚIE
Doamnă?
Nu te poți întoarce într-un loc unde n-ai mai fost.
Nu poți călători în timp decât secundă cu secundă.
Și, dacă există un viitor,
e meritul tău.
E meritul ei.
Al familiei pe care am iubit-o, dar pe care n-am cunoscut-o.
MARKRIDGE CREEAZĂ UN INOROG CERCETĂTORII SE ÎNTREABĂ DE CE
În acest viitor, mulți nu s-au găsit, dar unii ar fi trebuit.
Minți geniale își petrec ziua cu rutine simple.
Dacă crezi în soartă,
poate crezi că fiii sunt destinați să calce pe urmele taților lor.
Iar frații, pe ale fraților.
Pe unii i-am schimbat, dar pe alții, deloc.
Unii au trăit pentru alții.
Pentru copiii lor.
Odată, în altă viață, am salvat șapte miliarde de oameni.
Dar în viața asta mă mulțumesc să-i salvez unul câte unul.
O doză mică de antibiotice.
O să se facă bine.
La sfârșitul fiecărei nopți,
dintr-un motiv pe care încă nu mi-l amintesc,
îi spun ceva apusului,
o speranță spusă cu voce tare.
Ne vedem curând!
Nu suntem în rai.
Doar în Florida Keys.
Jennifer?
Bună, Ochi de Vidră!
E aievea?
Nu pe mine trebuie să mă întrebi.
Ce ți-am spus mereu despre sfârșituri?
Sfârșitul corect...
E cel pe care-l alegi.
Dar, uneori, e cel pe care-l alege altcineva pentru tine.
Totuși poate va veni o zi când o viață pentru șapte miliarde va fi prea mult.
Gândește-te la asta. Orice ar fi,
salvează acea viață.
Parcă terminaseși cu chestia aia.
Acum, da.
Jones!
Te-a șters din linia temporală.
Am inițiat codul Primarilor.
Cu o mică modificare a cauzalității.
Acest tu, ultimul tu...
A avut grijă să ajungi undeva.
Ce rost au legile nescrise ale cosmosului, dacă nu poți încălca măcar una?
Și riscul? Cum rămâne cu manipularea timpului?
Timpul știe.
Dar știe și că ți-e dator.
Sunt în viață?
Ești în viață.
N-ai fost niciodată nebună.
Ai fost cea mai bună dintre noi toți.
Salut-o din partea mea.
Unde ești acum?
Într-un loc sigur, călduros?
Lângă persoana iubită?
Într-o zi, toate astea vor dispărea.
Timpul trece așa cum trebuie.
Tot ce contează e prezentul.
Fericiți până... astăzi.
Subtitrarea: Andreea Petrescu