‎Alo?
‎Callum…
‎Vreau să ne vedem în 15 minute.
‎Poftim? În seara asta? Acum?
‎La adresa asta.
‎Nu cred că pot ajunge la timp.
‎Nicio problemă! Mi-ar face plăcere ‎să-i trimit iubitei tale capturi de ecran.
‎Sau mamei tale.
‎Nu face asta!
‎- Nu-i spune mamei! ‎- Atunci, vino aici în 15 minute!
‎Altfel, toți cei din lista ta de contacte ‎vor primi capturile de ecran.
‎La dracu'!
‎Nu acum…
‎- Ați sunat la Urgențe. ‎- Da! Alo?
‎- Pompieri, poliție sau ambulanță? ‎- Ambulanță, vă rog.
‎Și poliția. A avut loc un accident.
‎E cineva întins pe asfalt.
‎Un bărbat. ‎Ar mai putea fi cineva în mașină.
‎Cred că sunt…
‎Bine.
‎Da.
‎Da, pot să verific.
‎Bărbatul de pe șosea e…
‎Nu. Nu cred că e…
‎Bine.
‎Rămâneți la telefon!
‎Nu mă lăsați singur!
‎La dracu'!
‎Pasagerul… arată foarte rău.
‎Se pare…
‎La dracu'!
‎- 'Neața! ‎- Poftiți!
‎Cerys Jones, bancher de succes, ‎dispărută acum șapte ani.
‎S-a suspectat o sinucidere.
‎Unde a fost?
‎Din câte se pare, la gheață.
‎Șapte ani?
‎Nu știm exact cât, ‎până nu facem teste complete.
‎Și mașina?
‎S-a reclamat furtul ei ‎din sudul Londrei acum zece zile.
‎Dar tipul care a sunat? Cum îl chema?
‎- Aldrich? ‎- Callum.
‎Ce căuta aici?
‎E o întrebare bună.
‎A plecat de la lucru. N-am descoperit ‎motivul pentru care a venit aici.
‎A văzut scena, a sunat la Urgențe, ‎apoi a dispărut fără urmă.
‎Nu cred că a fost în locul nepotrivit, ‎la momentul nepotrivit.
‎Cineva l-a chemat.
‎- Nu puteți trece! ‎- Trebuie. Am așteptat prea mult.
‎- Cine e? ‎- Mama.
‎Corinne.
‎Corinne, bună! ‎Sunt detectiv inspector-șef Luther.
‎- Conduc căutarea fiului dumitale. ‎- Unde e?
‎Nu știm. Nu încă.
‎Scena asta… nu e una obișnuită.
‎Fiul meu e undeva. Trebuie să-l găsiți.
‎- Voi face tot ce pot. ‎- Nu e suficient.
‎Vreau să-mi promiți.
‎Promite-mi că-l găsiți pe Callum!
‎Bine.
‎Îți promit.
‎O să-ți aduc băiatul acasă. În regulă?
‎Încearcă să te liniștești.
‎Liniștește-te! Nu e vorba de tine ‎și de preferințele tale.
‎E un tip… detectivul inspector-șef Luther.
‎Se ocupă de găsirea bietului Callum.
‎Nu pot permite să se întâmple asta.
‎Ascultă!
‎Din câte aud, Luther e o oaie neagră.
‎Din păcate, e o oaie neagră analogică.
‎Nu e activ deloc online.
‎De-asta te sun pe tine.
‎Vreau să știu totul despre el.
‎Toate micile secrete,
‎toate detaliile intime rușinoase.
‎Vreau să știu cât e de corupt,
‎vreau dovezi ale oricărui pas strâmb, ‎ale oricărei greșeli,
‎ale oricărei limite încălcate.
‎Vreau… toate lucrurile ‎de care îi e rușine.
‎Scene nemaivăzute azi, ‎în fața tribunalului Old Bailey,
‎unde, după apariția în presă ‎a unui dosar aparent incriminator,
‎cunoscutul inspector-șef John Luther
‎va fi judecat ‎pentru mai multe acuzații grave.
‎E acuzat ‎de un număr șocant de infracțiuni,
‎printre care spargere,
‎intimidarea suspecților, ‎distrugere de probe și luare de mită.
‎O listă lungă de fapte ‎similare celor ale unui justițiar.
‎Criticii lui văd în el ‎un om care s-a simțit îndreptățit
‎să facă dreptate pe cont propriu.
‎În momentul arestării, ‎inspectorul-șef Luther conducea ancheta
‎în cazul dispariției ‎tânărului Callum Aldrich.
‎Poliția londoneză a fost aspru criticată
‎pentru lipsa oricărui progres ‎în acest caz.
‎Inspectorul-șef Luther îi arestase
‎pe soții Jeremy și Vivian Lake, ‎criminali în serie,
‎în timpul anchetării ‎dispariției tânărului Callum Aldrich.
‎Poliția a spus că găsirea lui Aldrich ‎rămâne principala prioritate.
‎Mult noroc cu asta!
‎…așteptăm ca Luther să fie condus ‎pe poarta tribunalului.
‎Își va executa sentința la Hawksmoor, ‎un penitenciar de maximă siguranță.
‎Luther!
‎Ce viață va avea la închisoare ‎ca fost polițist,
‎nimeni nu poate ști.
‎Bine… Cred că suntem gata să începem.
‎În picioare, cine urăște poliția!
‎Grăbește-te!
‎În picioare, cine urăște poliția!
‎Haide, să mergem!
‎Dă-te la o parte! Haide! Dă-te!
‎- Haide! ‎- Du-te dracu', polițaiule!
‎Mișcă! Dă-te din drum!
‎Înapoi! Pe aici!
‎Ai grijă, polițaiule!
‎Du-te dracului!
‎Haide, să mergem!
‎FILM BAZAT PE SERIALUL BBC ‎CREAT DE NEIL CROSS
‎- Alo? ‎- Mamă?
‎Cine e?
‎- Mamă, poți să vii să mă iei? ‎- Cine e?
‎- Mamă, eu sunt! ‎- Callum?
‎Callum, tu ești?
‎Callum?
‎Salut, sunt Callum. N-am putut răspunde.
‎Lasă-mi un mesaj după semnal.
‎E cineva?
‎Callum?
‎Callum, sunt eu, mama!
‎Salut, sunt Callum. N-am putut răspunde.
‎Callum!
‎Salut…
‎Inspector-șef Raine. Da. Bine.
‎Reporterul nostru John Cunningham e acolo.
‎Avem puține detalii în acest moment.
‎Perimetrul e izolat de poliție, ‎dar avem relatări neconfirmate
‎despre mai multe cadavre găsite în casă.
‎Așteptăm confirmarea
‎că unul dintre cadavre ‎e al tânărului Callum Aldrich.
‎Poliția nu a transmis niciun comunicat…
‎Opt victime.
‎Toate, persoane dispărute, ‎până azi-noapte.
‎Casa e a unui cetățean saudit ‎care n-a mai fost în țară de cinci ani.
‎Ucigașul știa asta. Să vedem de unde.
‎Cea mai veche crimă e de acum 11 ani. ‎Cea mai recentă, de anul trecut.
‎Așadar, unde au fost cadavrele între timp
‎și cine ar avea spațiul, timpul ‎și banii necesari pentru așa ceva?
‎Totul a fost planificat ‎și executat în mai mulți ani.
‎Sunt multe date de analizat.
‎Dar… găsiți-mi un element comun ‎al acestor victime,
‎doar unul…
‎și îl prindem.
‎- Da, doamnă. ‎- La treabă!
‎Găsiți-mi legătura.
‎La dracu'!
‎Nu!
‎Mamă! Te rog…
‎Mamă! Te rog, oprește-te!
‎Salut din nou, John!
‎Știi cine s-a auzit? Sigur că știi.
‎Săracul Callum!
‎Vezi tu, el era la mine…
‎Da, îl pusesem bine undeva
‎și am stat lângă tine ‎într-o stație de autobuz.
‎Ți-am oferit o bomboană și ai primit-o.
‎Te-am privit în ochi, fiindcă eram curios.
‎Voiam să aflu dacă îți dai seama.
‎Fiindcă asta ești tu, nu-i așa?
‎Omul care știe totul despre cei ca mine.
‎Dar n-ai văzut nimic.
‎Iar acum ești într-o cușcă. ‎Eu te-am trimis acolo.
‎Mă întreb cum o să te simți, ‎văzând ce se va întâmpla în continuare.
‎Merge?
‎De minune.
‎Ai un vizitator.
‎Cine?
‎Barbra Streisand. De unde să știu?
‎Corinne?
‎Măcar ți-ai amintit cum mă cheamă.
‎Sigur că-mi amintesc numele tău.
‎Corinne, de ce ai venit?
‎Corinne, îmi pare…
‎Știi ce i-a făcut?
‎Nu.
‎Îmi poți spune?
‎De ce?
‎Ca să mă ajuți?
‎Mi-ai mai promis asta o dată.
‎Te-ai uitat în ochii mei și mi-ai promis.
‎Dar se pare că erai ocupat ‎cu altele, mai importante.
‎Sper să-ți spună cineva ‎ce i-a făcut fiului meu.
‎Sper să nu mai ai somn.
‎Corinne, așteaptă! Corinne!
‎Ești un mincinos!
‎Îți mulțumesc mult că faci asta.
‎Eu n-aș fi putut conduce.
‎Pentru puțin.
‎Orice ai nevoie.
‎Orice.
‎Doar spune-mi.
‎Poliția nu a transmis nimic ‎în mod oficial,
‎dar ni s-a spus ‎că există mai multe persoane decedate
‎într-un incendiu izbucnit ‎înainte de miezul nopții.
‎Așteptăm informații de la autorități ‎pentru a ști dacă circumstanțele…
‎Nu există vecini, mult spațiu…
‎Scuze, doamnă. Vă caută cineva la telefon. ‎Spune că e urgent.
‎Mulțumesc.
‎Raine.
‎Inspector-șef Raine, ‎aici inspector-șef John Luther.
‎Adică nu… Am fost inspector-șef ‎în departamentul tău‎.
‎Desigur. Am auzit de tine.
‎- Cum ai reușit să mă suni? ‎- Callum Aldrich a fost cazul meu.
‎Știu și asta.
‎Ucigașul m-a contactat și mi-a trimis ‎o înregistrare a morții lui Callum.
‎Mi-a trimis și un mesaj personal.
‎Îmi cer scuze.
‎Cred că e groaznic, ‎dar să știi că a contactat pe toată lumea.
‎Ce a făcut?
‎A trimis înregistrări ale crimelor ‎către toate cele opt familii.
‎De ce se face auzit?
‎De ce se face auzit acum?
‎Îți spun eu. Se va întâmpla ceva.
‎Orice ar fi, are nevoie de audiență.
‎Asta e personalitatea lui, vrea audiență…
‎John, nu ești atent. Oprește-te.
‎Ia-i-o înainte. Nu te mai gândi ‎la ce a făcut, ci la ce va face.
‎- Am zis că ajunge! ‎- Doamne…
‎Crezi că-mi pasă de treaba neterminată ‎a unui polițist corupt?
‎Crezi că vreau sfaturi de la tine?
‎Nu poți să mă ajuți, John, ‎și nici pe Callum Aldrich.
‎Cazul e tot al meu.
‎Ba nu. E al meu. Ai renunțat la el ‎când ai făcut ce ai făcut.
‎Sinceră să fiu, mă bucur. ‎Mă bucur că ți-e rușine.
‎Mă bucur că suferi că ești acolo, ‎fiindcă așa trebuie.
‎Ascultă-mă. Nu mai suna aici.
‎O dată dacă mai suni, o să stai la izolare ‎restul sentinței. Clar?
‎Bravo, Raine!
‎- Încă sunt polițist. ‎- Ba nu.
‎Nu ești.
‎Nu mai ești.
‎Zi-i directorului închisorii ‎să-i ia telefonul. Mersi.
‎Sincer să fiu, nu știu de ce mă suni.
‎Nu e domeniul meu de expertiză.
‎- Eu sunt hoț. ‎- ‎Nu te cer în căsătorie.
‎Am o treabă pentru tine.
‎Nu treaba e problema. Ci solicitantul.
‎Dă-o încolo!
‎Ascultă…
‎N-am avut încredere în tine înainte, ‎de ce aș avea acum?
‎Nu urmărești știrile?
‎Chestia de pe Bishops Avenue. Ai văzut? ‎Ai văzut ce-a făcut nemernicul ăla?
‎Am văzut.
‎Atunci știi de ce trebuie să ies de-aici.
‎Glumești.
‎Știu ce ați pățit tu și mama ta.
‎Știu că aveai opt ani.
‎De-asta te sun pe tine și nu pe altcineva.
‎Tu îi urăști pe nemernicii ăștia. ‎Și eu îi urăsc.
‎Ce vrei să fac?
‎Stai pe loc!
‎Faptul că sunt închis aici…
‎Știu că vă face viața un chin.
‎Trimiteți-mă pe capul altcuiva!
‎Transferați-mă diseară.
‎Nu putem face minuni. Există un sistem.
‎Știu. Așa că dați-le ce vor!
‎Lăsați-i să mă atace, ‎să facă atâta scandal,
‎încât sistemul să intervină ‎și să mă transfere.
‎- Să-i lăsăm să te atace? ‎- Da.
‎- Ce sens are asta? ‎- Sunt pregătit.
‎O faceți sau nu?
‎Teoria e bună, dar…
‎Dacă lucrurile o iau razna, ești mort. ‎O să te ucidă, John.
‎Da, ai dreptate. Nu mă deranjează.
‎Lăsați-i să mă atace.
‎La dracu'!
‎Uite! La dracu'!
‎- Adu trusa medicală! ‎- Cheamă tot personalul!
‎Ia aia!
‎Nu mișca!
‎La pământ!
‎Deschide ușa!
‎Hai odată! Mișcă! Deschide ușa aia!
‎Nu mișca mâna!
‎Haide! În picioare! Mișcă!
‎Mișcă!
‎Nu pot sta mult.
‎Am trecut pe-aici
‎ca să-ți arăt ceva.
‎O supăra ceva. Nu ne-a zis ce.
‎Dar se temea de cineva.
‎ULTIMA ORĂ ‎ÎNCĂ O TÂNĂRĂ DISPĂRUTĂ
‎De cine crezi că se teme?
‎Biata Brigida!
‎…un val inexplicabil ‎de dispariții ale unor tineri…
‎Draga mea… Nu! Te rog… Deschide ochii!
‎…dispariția Brigidei prezintă similarități
‎cu cea a studentei franceze ‎Camille Fontaine
‎și cu cea a tânărului croat Jacov…
‎Vezi tu…
‎Tu mi-ai spus mereu…
‎că ar trebui ‎să vorbesc cu cineva despre asta.
‎Așa că exact asta fac.
‎Fiindcă…
‎Dau cărțile pe față
‎Vreau ca toată lumea să știe ‎Să vadă cu toții
‎Dau cărțile pe față
‎Vreau ca toată lumea să știe ‎Să vadă cu toții
‎Măi să fie!
‎E mașina cumpărată ‎de la Fat Thommo Chitwood?
‎Da, i-am dat 500 de lire
‎și un album David Bowie piratat, ‎pe vinil albastru.
‎- N-am avut nicio problemă cu ea. ‎- Nici n-o să ai.
‎Dacă ai grijă de ea.
‎- Ceea ce tu n-ai făcut. ‎- Ei bine…
‎Noroc, Den!
‎Ți-am adus ce mi-ai cerut.
‎E perfect.
‎Ascultă, Luther!
‎Când îl prinzi pe nemernicul ăsta,
‎fă-l să sufere și din partea mea.
‎Rupe-l.
‎Ai grijă de tine, John!
‎Da…
‎Inspector-șef Raine.
‎Când?
‎Bine.
‎Bine, mulțumesc.
‎- Ce e, șefa? ‎- Luther a evadat.
‎- Ce a făcut? ‎- A evadat.
‎Detectiv comisar Schenk!
‎Spune-mi Martin. Sunt pensionat. ‎Adică, am fost trimis la pensie.
‎Inspector-șef Raine.
‎Înlocuitoarea mea!
‎Cum merge treaba la birou?
‎Suntem ocupați. Pot să mă așez?
‎Presupun că vrei informații ‎despre cazul Aldrich.
‎- Trebuie să-l întrebi… ‎- Știu pe cine.
‎Asta e problema mea.
‎Da, știu că e la închisoare,
‎dar, dacă vrei doar date generale, ‎nu e nimic imoral.
‎- Doar că nu e la închisoare. ‎- Dar…
‎Sigur că nu e.
‎- Ascultă… îți e prieten? ‎- Da.
‎Îl cunoști cel mai bine. ‎Știi cum gândește.
‎Dacă ți-e prieten, o să-l găsești ‎și o să-i zici să nu se mai bage.
‎Dacă John Luther se arată ‎și refuză să se predea,
‎ceea ce știm că va face, ‎echipa de intervenție o să-l împuște.
‎Așa că…
‎Martin…
‎nu te rog să-l prinzi în locul meu.
‎Putem face noi asta.
‎Te rog să-i salvezi viața.
‎SCANARE
‎Nu!
‎Mamă!
‎Mamă! Te rog, oprește-te!
‎Salut din nou, John!
‎Știi cine s-a auzit? Sigur că știi.
‎Săracul Callum!
‎Ucigașul a ajuns la el ‎printr-o transmisie în FM.
‎Pe frecvența de 65,8 FM.
‎Căutați sursa transmisiunii ‎și îl găsiți pe John.
‎Extraordinar! Mulțumesc, Martin!
‎Prindeți-l!
‎Martin, ce faci azi?
‎'Neața!
‎- Nu am deschis încă. ‎- Sunt de la poliție.
‎Pot să văd insigna?
‎Am uitat-o în haina cealaltă.
‎Îmi pare rău.
‎Cum te cheamă?
‎Derek.
‎Derek… Știi cine sunt, Derek?
‎Nu.
‎Chiar nu știi cine sunt, nu?
‎Chiar nu știu.
‎Atunci, de ce îmi transmiți ‎înregistrarea unei crime?
‎Stai! Oprește-te!
‎SPECTACOL EROTIC
‎Fir-ar…
‎Stai jos! O să te rog ceva. ‎Stai acolo și nu face vreo prostie.
‎- Ai înțeles? ‎- Da.
‎Archie, am localizat emițătorul. ‎Îți trimit coordonatele.
‎Unde e?
‎- Unde? ‎- Îl dulap!
‎În dulap… Ce idioți!
‎- Ai auzit ce transmite? ‎- Nu.
‎- Ai auzit? Nu? ‎- Nu!
‎Foarte bine. E ceva oribil. Știi ce e?
‎E ultima suflare a unui tânăr.
‎Un tânăr pe nume Callum Aldrich. ‎E ceva oribil.
‎Îl caut pe nenorocitul care a înregistrat.
‎Tu o să mă ajuți, ‎zicându-mi cum a ajuns emițătorul aici.
‎- Nu pot. ‎- Nu?
‎Bine. Acum e partea ‎în care îți fac ceva oribil.
‎Să vedem… Îți tatuez albul ochiului.
‎Cum se pornește? Pornește-l!
‎Așa! Stai nemișcat. Nu te mișca!
‎Așa.
‎N-o să fac asta. Știi de ce?
‎Am o abilitate încă din copilărie.
‎E un fel de instinct.
‎Mă uit la om și îl citesc imediat.
‎Pot să spun dacă e om bun sau rău.
‎Văd, Derek, că tu ești un tip cumsecade.
‎Da.
‎Te mai întreb o dată: ‎cum a ajuns emițătorul aici?
‎L-a adus un curier.
‎- Glumești? ‎- Nu!
‎Trebuia să emită 24 de ore, ‎apoi să-l arunc.
‎Continuă!
‎- Atât. ‎- Poftim?
‎Nu vezi că ți s-a înfundat?
‎A venit poliția! Sunt aici!
‎Spune-mi.
‎- Am cunoscut un bărbat online. ‎- Așa.
‎Îi plăcea pornografia și să fie dominat. ‎Ne-am împărtășit fanteziile câteva luni.
‎Am decis să ne și vedem.
‎A avut cerințe foarte… specifice.
‎- Voia să fie surprins. ‎- Da.
‎Mi-a trimis numele, adresa, ‎ora când venea de la serviciu, codul…
‎Zi mai repede, haide!
‎Într-o seară, ‎l-am așteptat când a venit acasă.
‎Aveam un cuvânt de siguranță, ‎dar nu l-a folosit.
‎Așa că am continuat.
‎Am continuat…
‎De fapt, nu cu el vorbisem înainte. ‎Fusesem tras pe sfoară.
‎Tipul se dăduse drept acel om, ‎ca să mă facă să-l agresez.
‎Omul nu știa cine sunt ‎și ce căutam acolo.
‎Poliția! Înapoi!
‎- Și după aceea? ‎- M-a șantajat.
‎- Impostorul filmase tot ce făcusem. ‎- Cine era impostorul?
‎- Nu știu. ‎- Nu știi?
‎Nu știu! Ascultă…
‎Nu-l cunosc. Nu l-am întâlnit. ‎Fac ce-mi spune, atât.
‎Trebuie să îndrept lucrurile.
‎- Trebuie. ‎- Înțeleg.
‎- O să fie rău pentru tine. ‎- Știu.
‎Dar nu așa de rău cum crezi.
‎- Nu și dacă mă ajuți să-l prind. ‎- Nu pot.
‎Ba da, poți.
‎La dracu'! Ce e asta?
‎Îmi trimite mesaje.
‎Poliția! Suntem înarmați!
‎Nu folosește un telefon mai mult de o zi.
‎- Trebuia să mi-l dai mai devreme. ‎- Știu.
‎Poliția! Suntem înarmați!
‎Poliția!
‎Liber!
‎Locul e pregătit?
‎E pregătit!
‎Și ultimele vite?
‎Sunt pe drum, conform orarului.
‎Deci, putem începe?
‎Suntem pregătiți.
‎Pentru o nouă viață!
‎Mi-ar fi plăcut să vii și tu ‎la petrecerea de inaugurare.
‎ȚINTE
‎VULNERABIL ‎COMPROMIS
‎JOSEPH MARINOS ‎DISPOZITIV
‎TV ‎SUPRAVEGHERE
‎BOXĂ AMAZON ECHO
‎Unde vrei să ne vedem?
‎SENZOR DE PROXIMITATE
‎Da! Acum!
‎PORNOGRAFIE
‎MODIFICARE ȚINTĂ
‎AVENTURĂ
‎DROGURI - FRAUDĂ - PARIURI
‎Doamne, ce faci?
‎ȚINTĂ POSIBILĂ
‎Schenk.
‎Salut!
‎- Mă întrebam când o să suni. ‎- Da, văd că te-ai întors la muncă.
‎Sunt consultant.
‎Îi ajut să te prindă.
‎Bravo, m-ai găsit! Cum ai făcut?
‎Ți-am căutat prin celulă.
‎Am găsit radioul ‎potrivit pe o frecvență goală.
‎Ascultai programe mai elevate.
‎Da, așa e. Sau crichet.
‎- Ai făcut treabă bună. ‎- Mai are și bătrânul ceva vână.
‎Nu m-am îndoit niciodată. Ascultă și ei?
‎Încă nu.
‎L-am găsit.
‎Cum adică l-ai găsit?
‎- E totuna. Am un număr de telefon. ‎- Cum ai făcut?
‎Nu contează cum. ‎Dar numărul nu vă folosește. Nu încă.
‎Nu mă băga în oală cu ei.
‎Având în vedere că a fost obținut ‎de un infractor evadat,
‎mă îndoiesc că există și un mandat.
‎Îmi faci o favoare să-l localizezi?
‎Știi că n-o să fac asta.
‎Hai, șefu'! Ce pățești? Te dau afară?
‎Ajută-mă, de dragul trecutului.
‎Folosește cartele. ‎Numărul nu mai e util mâine.
‎Sună-mă în 15 minute.
‎- Pui pariu pe 20 de lire? ‎- ‎Ce pariu?
‎Că-l prind ‎înainte să mă prinzi tu pe mine.
‎Mai bine pe 50.
‎Ei bine… are curaj, trebuie să recunosc.
‎Știu cum e.
‎Am stat pe scaunul acela ‎și am avut aceleași sentimente,
‎dar miza e dublă.
‎Fă ce zice. ‎Localizează telefonul. Dă-i o adresă.
‎- Luther ne deturnează de la caz. ‎- Ascultă…
‎În cel mai rău caz, ‎îl arestezi și îl închizi azi.
‎În cel mai bun caz…
‎are dreptate și te duce direct la ucigaș.
‎Dacă aș fi Luther, ‎m-aș gândi că noi doi discutăm asta.
‎Știe asta. Sigur că știe. Dar nu-i pasă.
‎Nu vrea decât ca omul acela ‎să fie prins și oprit.
‎O să intrăm tare în el.
‎Cu cât mai tare, cu atât mai bine.
‎- Credeam că-ți e prieten. ‎- Așa e.
‎Nu înseamnă să ai și tu încredere în el.
‎Spune, șefu'! Ce ai aflat?
‎- Ați găsit ceva? ‎- Telefonul e în Piccadilly Circus.
‎Bravo!
‎Atenție: căutăm un bărbat de culoare ‎în zona Piccadilly Circus.
‎Nu abordați subiectul. Terminat.
‎Fii amabilă! Mă văd cu soția mea ‎și întârzii. Pot să dau un telefon?
‎Pe al meu l-am pierdut. Durează puțin.
‎Mulțumesc, mi-ai salvat viața. ‎Mulțumesc mult.
‎Mulțumesc.
‎Unde e acum?
‎Stă pe loc de 20 de minute.
‎Tot în Piccadilly Circus.
‎Ceva nu miroase a bine.
‎Ce așteaptă?
‎John, identifică ținta, dar nu o aborda.
‎Și eu te iubesc!
‎- Mulțumesc mult! ‎- Mulțumesc!
‎În regulă! Luther e pe jos, în Soho, ‎și se îndreaptă spre Piccadilly Circus.
‎Urmăriți-l.
‎Porniți!
‎S-a confirmat. ‎Luther e la Piccadilly Circus.
‎- Îl arestăm? ‎- Unitatea Bravo e pregătită.
‎Așteptați să identifice suspectul.
‎- Îi arestați pe amândoi. ‎- Recepționat.
‎SUBIECT: JOHN LUTHER
‎SUBIECT IDENTIFICAT
‎- Cine e? ‎- Știi cine e.
‎La o parte!
‎Scuze!
‎Poliția!
‎- Acționați! ‎- Asta e! Hai!
‎Oprește-te!
‎- Înapoi! ‎- Uită-te la mine!
‎Înapoi!
‎Repede!
‎- În regulă. ‎- Înapoi!
‎- Calmează-te! Oprește-te! ‎- Înapoi!
‎S-a terminat. Da?
‎- S-a terminat. ‎- Da?
‎De ce spui asta?
‎Abia urmează să înceapă.
‎Ce se întâmplă?
‎Așteaptă…
‎Dang!
‎Ce faci? Oprește totul!
‎Dang!
‎- La o parte! ‎- Poliția! Înapoi!
‎Acum mă vezi?
‎Poliția! Înapoi!
‎La pământ! Acum!
‎- Nu mișcați! La pământ! ‎- Nu mișcați!
‎Amândoi, la pământ!
‎Bine!
‎La pământ!
‎Fugiți!
‎Stai!
‎Scuze! La o parte!
‎Faceți loc!
‎Trenul va pleca din stație. ‎Nu staționați lângă uși.
‎Fir-ar a naibii de treabă!
‎Posibilă localizare. Încerc interceptarea.
‎Poliția! Suntem înarmați!
‎- Nu mișca! ‎- Vino aici!
‎Vino aici și pune-i cătușe!
‎- Poliția! Nu mișca! ‎- Pune-i lui cătușele, apoi, mie!
‎- Nu mișca! ‎- Bine.
‎- Fața în jos! ‎- În regulă.
‎Băga-mi-aș!
‎Stai! Întoarce-te!
‎La dracu'!
‎- E în regulă, amice. ‎- La dracu'!
‎- E în regulă. Cum te cheamă? ‎- Jamal.
‎Jamal? Ascultă-mă! Uită-te la mine!
‎Te uiți? Liniștește-te. ‎O să mă uit la piciorul tău.
‎- Poliția! ‎- Relaxează-te!
‎- La o parte! ‎- Amice, ascultă-mă!
‎Poți să mă legi, ‎dar lasă-mă să-l ajut pe Jamal.
‎Ajută-mă. Haide, vino aici!
‎- Freddie! ‎- Dacă ai o fașă, dă-mi-o.
‎- Am o bucată. ‎- Nu te mișca!
‎E în regulă, liniștește-te. ‎I-a tăiat o arteră.
‎La dracu'!
‎Încerc să pun tot bandajul aici.
‎- Serios, amice, nu te mișca. ‎- Inspector-șef Luther!
‎- Da, băiete. ‎- Scuze că v-am lovit.
‎Da, m-ai lovit. E în regulă, sunt căutat. ‎Sigur că m-ai lovit.
‎Isuse!
‎Am lucrat cu dv. mai demult.
‎Da? La ce caz? Apasă tare aici!
‎- Cameron Pell. ‎- Cameron Pell?
‎- Autobuzul de școală… ‎- Da?
‎Te știu! Ai făcut treabă bună. ‎Foarte bună. Te-ai descurcat foarte bine.
‎- O să leșine. ‎- Trebuie să plecați acum. Repede!
‎- Ce? Nu te pot lăsa. ‎- Acum!
‎Mergeți! Eu sunt în regulă.
‎Freddie se descurcă. Da, Fred?
‎- Da, mă descurc. Plecați. ‎- Plecați acum.
‎- Freddie? ‎- Pocniți-l din partea mea!
‎- Plecați! ‎- Ești un polițist bun.
‎Jamal, relaxează-te. ‎E în regulă. Vin ajutoare.
‎Polițist rănit! Jamal! Trezește-te!
‎Jamal! Polițist rănit!
‎MAMA
‎Credeam că ticălosul ăla e la închisoare.
‎Da… Nu mai e.
‎Cât de mare e problema asta?
‎Nu știu.
‎- A fost mare până acum. ‎- Atunci…
‎Ocupă-te de problemă pentru mine!
‎E o zi mare pentru mine, Archie.
‎- Ce dracu' înseamnă asta? ‎- ‎Ocupă-te de problemă, da?
‎Altfel, știi ce o să se întâmple, nu?
‎Imaginează-ți ce față o să facă soția ta ‎când o să audă ce ai făcut.
‎Și colegii tăi.
‎Judecătorul.
‎Doamne, mama ta!
‎E totul în regulă?
‎Nu. Prietenul tău mă calcă pe nervi.
‎Da.
‎E stilul lui.
‎BUNCĂRUL ROȘU ‎PRIVEȘTE DACĂ AI CURAJ
‎TRAGE CU OCHIUL
‎INVITAȚIE LA MĂCEL
‎TEASER GRATUIT
‎ÎNREGISTREAZĂ-TE ACUM!
‎- Da? ‎- Arkady?
‎Continuă conform planului ‎și pregătește totul.
‎Întârzii câteva ore.
‎Desigur. E vreo problemă?
‎Nu, nicio problemă.
‎Trebuie să trec să mai iau o vită.
‎Cum stăm?
‎BUNCĂRUL ROȘU ‎ÎN DIRECT
‎Site-ul e funcțional ‎și utilizatorii, gârlă.
‎Vin buluc.
‎Frumos!
‎- Pe curând! ‎- La revedere!
‎Liniște, vă rog!
‎Liniște!
‎- John, unde ești? ‎- Te rog, șefu', dă-mi-o la telefon.
‎- Ce vrei, John? ‎- Cum se simte?
‎A murit, John.
‎Pur și simplu…
‎Nu suporți să nu fii în centrul atenției. ‎Acum, un om bun a murit.
‎Sper că ești mândru.
‎Ascultă, dacă vrei să-l prinzi,
‎ține-l la telefon ‎până ajung colegii tăi acolo.
‎Bine, John.
‎Spune repede ce voiai să spui.
‎Ce știm despre felul ‎în care își selectează victimele?
‎Nu are niciun sens. ‎Tipologia e foarte variată.
‎Nu există niciun model.
‎Trebuie să aibă ceva în comun, ‎vreun detaliu.
‎Dacă au, numai el îl vede.
‎Da, exact.
‎Și cei care au sărit de pe clădiri?
‎Niciunul nu era vulnerabil ‎la prima vedere.
‎Toți erau angajați.
‎Aveau susținere emoțională și financiară
‎și câștigau foarte bine.
‎Da… Erau oameni cumsecade, nu-i așa?
‎Da, bine. Explică!
‎Nu contează cine ești.
‎Cu toții avem ceva ‎ce nu vrem să afle nimeni.
‎Ceva de care ne e rușine. ‎Poate ceva sexual.
‎Chestiuni financiare sau penale.
‎Dar, în ziua de azi, oamenii își trăiesc ‎viețile secrete pe internet.
‎Probabil că omul nostru stă la pândă, ‎așteptând să afle secrete.
‎Pariez că nu merge personal la ei. ‎Nu e prost.
‎Știe că așa l-ați prinde.
‎Folosește… șantajul ‎ca să-i facă să vină ei la el.
‎Doamne, John!
‎- Cu toți? ‎- Da, cu toți.
‎Cred că a descoperit ‎că, în anumite condiții,
‎teama de rușine, ‎teama de a fi arătat cu degetul,
‎teama de a fi prins e mult mai mare ‎decât teama de moarte.
‎Nu putem anticipa. Cum prinzi ‎pe cineva care ajunge la oricine?
‎Tipul… e un parazit.
‎Se hrănește cu asta.
‎E pe Millfield Avenue SE1.
‎John, ești acolo? S-a întrerupt…
‎John?
‎Bună, mamă!
‎Anya Raine, dormeai?
‎Nu.
‎Ai stat în pat toată ziua?
‎Nu…
‎Am o zi grea la serviciu azi.
‎N-o să te pot duce mâine cu mașina.
‎Nu-i nicio problemă.
‎Ia un Uber de pe contul meu.
‎Nu lua un SUV, nu ești Rihanna.
‎Dacă nu mai vorbim până atunci… succes!
‎Te iubesc.
‎- Și eu. ‎- Încă ceva.
‎Dacă găsesc dezastru în bucătărie, ‎o să fiu foarte urâcioasă.
‎- Bucătăria e lună. ‎- Bine.
‎Te iubesc. Pa!
‎Anya…
‎Manda, tu ești?
‎Anya.
‎Corinne, l-am găsit.
‎L-am găsit.
‎Cred că bărbatul ăsta știa ceva.
‎Cred că știa ceva despre Callum,
‎ceva ce Callum nu voia să afle nimeni.
‎Ce anume? Nu înțeleg.
‎Nu știu. Poate că…
‎Poate că a furat niște bani ‎sau a înșelat pe cineva.
‎- N-ar face așa ceva. ‎- Nu.
‎Dar, orice-ar fi fost, ‎probabil un nimic, conta pentru Callum.
‎A acceptat să-l întâlnească ‎pe acest bărbat.
‎Să-i dea bani.
‎Corinne, știu că e foarte dificil.
‎Îmi pare rău pentru ceea ce voi spune.
‎Cred că-l cunoști pe acest bărbat.
‎Cred că face parte din viața ta.
‎Nu înțeleg ce înseamnă asta.
‎Înseamnă că vreau să știu
‎dacă a apărut cineva nou în viața ta ‎de când l-ai pierdut pe Callum.
‎Poate, un prieten…
‎sau cineva cunoscut în grupul de sprijin.
‎Ați socializat.
‎E plăcut, cald.
‎Nu vrea niciodată nimic de la tine. Este…
‎Ar fi Tommy. Dar nu e el.
‎Tommy?
‎Îmi povestești despre el?
‎L-am cunoscut în grupul de sprijin.
‎Și-a pierdut soția ‎în circumstanțe îngrozitoare.
‎Absolut îngrozitoare.
‎M-a condus la închisoare, când…
‎Nu se poate!
‎Asta ar fi…
‎A fost aici. S-a uitat la fotografii.
‎Le-a atins.
‎Am jelit împreună.
‎Te rog, spune-mi că nu e atât de crud!
‎John, te rog!
‎Am nevoie să-ți folosesc telefonul. Pot?
‎Da, e acolo.
‎Am vorbit cu familiile victimelor.
‎John a avut dreptate.
‎Cel puțin cinci dintre ei
‎s-au împrietenit într-un fel sau altul ‎cu un bărbat de vreo 40 de ani.
‎Nume diferite, dar vârstă estimată, ‎înălțime și aspect general similare.
‎- Vreunul dintre nume e real? ‎- Nu.
‎Nu ca atare, dar fiecare a zis
‎că soția i-a murit într-un incendiu, ‎în Eccleston Square.
‎Data incendiului variază ‎între 2007 și prezent.
‎Bravo!
‎INCENDIERE - ECCLESTON SQUARE ‎2007-2023
‎Anya, scumpo, nu pot vorbi acum.
‎Mamă!
‎Anya?
‎Anya.
‎ANYA ‎FIȘIER ANEXAT: IMAGINE
‎Mamă…
‎N-o atinge! Te omor, nenorocitule!
‎- Un fir de păr dacă-i atingi… ‎- Gata, liniște!
‎Știi cum mă cheamă, Odette?
‎Da.
‎Ai spus cuiva?
‎- Nu. ‎- Bine. Să rămână așa.
‎Îți vrei înapoi fiica?
‎Du-te dracului! Da!
‎Atunci te rog să mă scapi ‎de pacostea de Luther.
‎Poți face asta, ca să o recapeți pe Anya?
‎Aș vrea să-ți imaginezi ceva, ‎te rog, Odette.
‎Imaginează-ți…
‎suferința pe care ți-aș putea-o cauza
‎în timp ce mă distrez cu ea.
‎Archie are dreptate. Nu ajungem nicăieri.
‎Odette, greșești.
‎- Teoria are bază. E bună. ‎- Ba nu. E o himeră.
‎O potrivire întâmplătoare. Ascultă…
‎Ne-ai ajutat, dar n-a fost să fie.
‎Ești liber să pleci, ‎cu mulțumirile noastre.
‎Te sun dacă mai avem nevoie de tine.
‎- Odette… ‎- Am terminat. Mulțumesc.
‎- Ce avem? ‎- Ai avut dreptate.
‎Li s-a băgat sub piele, ‎s-a împrietenit cu ei.
‎Bine.
‎- Avem un nume? ‎- Da, avem un nume.
‎- Bine. Cine e? ‎- Nu-ți spun asta, John!
‎Nu vreau să apari când îl arestăm ‎și să faci circ.
‎- Nici eu nu vreau asta. ‎- Bine.
‎Îți sunt datoare. ‎Ne întâlnim unde îți spun eu.
‎Stai în mașina mea, încătușat. ‎Fără șmecherii.
‎Doamne…
‎Ești martor la arestare, apoi te predau.
‎Oferta expiră în cinci secunde.
‎Ești de încredere?
‎Am depășit etapa asta.
‎Bine, de acord. Dar aleg eu locul.
‎BINE AȚI VENIT ÎN PORTUL DOVER
‎Bună seara! Cu ce vă servesc?
‎Nu știu. A fost o zi lungă. Ce-mi propui?
‎- După o zi lungă, merge un martini. ‎- Nu.
‎Whisky? Avem Glenmorangie ‎și Tullamore Dew de 18 ani.
‎Un pahar cu apă.
‎Dacă te face să te simți mai bine, ‎dă-mi apă carbogazoasă.
‎Inspector-șef Raine.
‎Cine e?
‎- Îți spun în mașină. ‎- Nu.
‎- Bine.
‎Îl cheamă David Robey, e broker.
‎A fost suspectat de abuz sexual ‎acum șase ani. Nu au existat probe.
‎La câteva luni, soția a vrut să plece, ‎dar a fost rănită într-un incendiu.
‎Posibil cu premeditare. ‎Nu s-au găsit probe.
‎- Soția a supraviețuit? ‎- Dacă se poate spune așa.
‎- Unde ai mașina? ‎- După colț, apoi la dreapta.
‎- Odette… ‎- Mergi către mașină.
‎Cu ce te are la mână?
‎- Cu ce te are la mână? ‎- Fiica mea. Așa că…
‎- Aici. Urcă! ‎- Raine…
‎Dacă faci asta, nu îți mai vezi fiica.
‎- Știi asta. ‎- Îți spun eu ce știu.
‎- Știu că n-ar fi luat-o dacă nu te băgai. ‎- O făcea oricum când îl încolțeai.
‎- Te controlează. Asta face. ‎- Destul!
‎- Intră în mașină! ‎- E în viață acum, da?
‎O va ucide când îi va veni la îndemână.
‎- Destul! ‎- Iar tu vei fi în viață.
‎- Iar lui o să-i facă plăcere… ‎- Taci!
‎- Lasă arma!
‎- În mașină! ‎- Lasă arma.
‎O să-i facă plăcere, ‎știind că nu poți recunoaște.
‎- Rușinea… Ascultă-mă. ‎- Taci!
‎Acum are nevoie de tine și de fiica ta.
‎- Isuse! ‎- Urcă în mașină acum! Urcă!
‎Zic doar că putem folosi asta ‎să o aducem acasă.
‎Noi doi o putem aduce acasă.
‎Odette!
‎Bine…
‎Dacă facem asta, ‎nu trebuie să știe nimeni.
‎Nici Schenk, nimeni. ‎Are o cârtiță în echipa de anchetă.
‎- Știu. ‎- De unde?
‎Știu. Îl cunosc, înțelegi?
‎Coboară.
‎Ce facem acum?
‎E foarte slăbită. ‎Îi e foarte greu să vorbească.
‎Mulțumesc.
‎Georgette, sunt inspector-șef Raine.
‎- El este… ‎- Inspector-șef John Luther.
‎- Cred că știi cu ce se ocupă David. ‎- Vă rog, lăsați-mă în pace.
‎Mă tem că nu putem.
‎- Archie, unde e șefa? ‎- Nu știu. De ce?
‎La dracu'! Nimeni nu poate da de ea.
‎Urmărește vreo pistă. De ce?
‎Luther a avut dreptate. ‎Se va întâmpla ceva.
‎BUNCĂRUL ROȘU ‎INTRARE
‎ÎN CURÂND
‎Doamne, Dumnezeule!
‎Cei de pe ecran sunt persoane dispărute
‎în ultimele cinci-șase săptămâni, ‎în toată Europa.
‎- Putem localiza serverul site-ului? ‎- Nu.
‎PRIVEȘTE-I CUM ARD
‎Și…
‎ce se întâmplă aici?
‎Utilizatorii pot să vadă și să voteze ‎modul în care să fie ucise victimele.
‎Scuză-mă o clipă. Revin imediat.
‎PRIVEȘTE-I CUM MOR
‎E un om bun.
‎Ba nu. Nu e un om bun.
‎Știu că tu crezi că el ne-a trimis, ‎să te testăm, dar nu e așa.
‎Uită-te la mine.
‎Aici.
‎Uită-te la mine, te rog.
‎Nu ai niciun motiv pentru care să te temi.
‎Nu mai ai.
‎Știu că ai încercat să-l oprești.
‎De aceea ți-a făcut asta.
‎Trebuie să aflăm unde e.
‎Știu că îmi poți spune, ‎fiindcă știu că-i place să-ți zică.
‎Georgette, a răpit-o pe fiica mea.
‎- Șefu'! ‎- John.
‎Unde ești?
‎- La biserică. ‎- Au bere bună acolo, nu?
‎Da.
‎Ascultă, te-am sunat să-ți spun ‎că nu cred că e un singur om.
‎Cred că e o întreagă organizație.
‎Cum adică?
‎Ucid oameni în direct.
‎Chestia asta nu există.
‎- E o legendă urbană. ‎- Ba nu, tocmai asta e.
‎Vrea ca lumea să creadă
‎că e un coșmar devenit realitate, ‎un vis urât,
‎și că poate ajunge la oricine, oriunde.
‎Unde se întâmplă asta?
‎- Nu pot să-ți spun. ‎- Înțeleg.
‎Vrei o ultimă victorie, nu-i așa?
‎O ultimă șansă ‎să-ți manifești dorința de a muri
‎pe care o simți… de când?
‎Șefu', îmi pare rău. ‎Știu că te dezamăgesc…
‎mult prea des.
‎Nu pe mine mă dezamăgești.
‎Tragedia e că ești un om mult mai bun ‎decât ți-ai dat voie vreodată să fii.
‎N-o să-ți cer să ai încredere în mine.
‎Dar o să-ți mai cer încă o favoare.
‎Mă așteptam.
‎Ce anume?
‎Ți-am scris.
‎Poți să faci asta?
‎Cum să te refuz?
‎Perfect!
‎BINE AȚI VENIT LA DOVER
‎Mi-ai cerut să o găsesc și am găsit-o. ‎Am setat o alertă pentru pașaportul ei.
‎L-a folosit.
‎Unde l-a folosit?
‎Pe feribotul care merge spre Norvegia.
‎- Echipa de anchetă nu știe nimic? ‎- Suntem foarte aglomerați.
‎Bine, în regulă.
‎Acum ascultă-mă, Archie.
‎Nu… Tu ascultă-mă.
‎Ascultă!
‎O singură persoană putea ‎să o trimită pe Raine aici.
‎O femeie, evident.
‎Vreau… să-i faci o vizită. ‎Asigură-te că nu mai discută cu altcineva!
‎Nu!
‎- Te rog… ‎- Archie!
‎Nu vrei să-mi dai pace?
‎Ascultă, amice, ai ajuns atât de departe, ‎încât nu e cale de întoarcere.
‎Vreau să-mi faci acest mic serviciu.
‎Da? Asta e tot. Asta e scăparea ta.
‎Gândește-te că deschizi o ușă ‎către un viitor fără mine pe cap.
‎Odette, ești pregătită?
‎- Deja o fac. Sunt aici. ‎- Da? Indiferent ce ar urma?
‎Ai copii?
‎Nu.
‎Sigur că nu, altfel n-ai fi întrebat asta.
‎Scuze.
‎Am fost nepoliticoasă.
‎Eu și soția mea ‎n-am avut niciodată timp de asta.
‎Apoi timpul nostru…
‎s-a terminat.
‎Știu că a murit.
‎Nu înțeleg.
‎Ce?
‎Pari un om cumsecade. ‎Nu înțeleg de ce ai făcut ce ai făcut.
‎Păi…
‎- N-am găsit altă cale. ‎- Pentru ce?
‎Pentru ce trebuia făcut.
‎Îmi pare rău.
‎John mi-a zis că o să vină cineva la ea.
‎Nu știa cine putea fi acel cineva.
‎Dar eu știam.
‎Cu ce te are la mână omul ăsta, Archie?
‎Cât de rău poate să fie, ‎ca să închizi ochii la așa ceva?
‎Da… adevărul e
‎că nici nu e chiar așa de rău.
‎Chiar deloc.
‎Locul indicat de Georgette ‎e la cinci kilometri.
‎Mai avem doi kilometri și ceva.
‎Nu ne putem opri.
‎Mamă!
‎- Mamă, ajută-mă! ‎- Odette, așteaptă!
‎- Dumnezeule! ‎- Nu!
‎Mamă! Să mă ajute cineva!
‎Ajutor!
‎Dumnezeule!
‎Nu!
‎Gata…
‎Tu trebuia să fii acolo!
‎Dumnezeule!
‎Afară! Ieși!
‎Nu e ea.
‎John?
‎John…
‎Salutare!
‎În regulă. Camerele merg?
‎Transmitem?
‎Bine, în regulă. Să începem.
‎Trei, doi, unu…
‎Bine ați venit în Buncărul Roșu!
‎Voturile voastre sunt înregistrate.
‎Probabil că vă așteptați ‎să începem cu Brigida.
‎De fapt, cineva a întrebat
‎dacă drăguțul de Jacov ar putea ‎să o jupoaie ca pe un șarpe.
‎Asta chiar m-a amuzat.
‎Dar întâmplarea face
‎să avem o reprezentație-surpriză ‎în deschidere.
‎În seara asta, avem un invitat special: ‎pe inspectorul-șef…
‎Uitasem, nu mai e inspector-șef.
‎John Luther!
‎Așadar, John…
‎M-am gândit să începem ‎prin a te întreba pe tine,
‎care ești expert în acest domeniu…
‎Crezi că mă pot abține ‎de la a fi ceea ce sunt?
‎Crezi că vreunul dintre noi poate?
‎Amice, nu-mi pasă ‎nici cât negru sub unghie.
‎Sigur că nu-ți pasă.
‎Fiindcă nu ai nici cea mai mică idee
‎cum e să te naști așa ca noi.
‎La dracu'!
‎Să-ți trăiești viața ‎fără să poți arăta cine ești,
‎să te temi de oamenii ca tine… ‎care ne supraveghează.
‎Dar acum ‎nimeni nu mai trebuie să fie singur.
‎Nici chiar noi,
‎fiindcă putem crea un loc ‎unde ne putem întâlni
‎și ne putem exprima liberi.
‎Și putem fi la adăpost de oamenii ca tine.
‎Mamă!
‎- Anya, scumpa mea! ‎- Mamă!
‎- Doamne… ‎- Te rog!
‎- Nu! ‎- Mamă!
‎Te rog, nu!
‎Ești un mare nemernic.
‎Las-o în pace! Dă-i drumul!
‎Nu!
‎Oprește-te!
‎N-o atinge! Las-o în pace!
‎Ascultă!
‎Există o cale de scăpare pentru ea.
‎Du-te dracu'! Dă-mi drumul! Oprește-te!
‎Odette, chiar vrei să oprești asta? ‎Poți să o faci.
‎Spune cuvântul magic.
‎Oprește…
‎Te rog.
‎Acum…
‎Nu mă așteptam să-l văd ‎pe vreunul dintre voi în seara asta,
‎dar dacă tot ați venit…
‎Mamă, scoate-ne de aici!
‎Aș vrea foarte mult…
‎Aș vrea ca tu…
‎să-l înjunghii pe el.
‎Faci asta pentru mine, Odette?
‎Mamă, nu o face! Mamă!
‎Nu pot să fac asta.
‎Nu poți. În regulă. Știi ce urmează, nu?
‎Nu! Oprește-te! Te rog, oprește!
‎Spune-i să se oprească! Te rog!
‎Mamă!
‎- Bine. ‎- Mamă!
‎Odette!
‎Ai vreo idee mai bună?
‎Mamă, nu face asta! Mamă!
‎Anya, închide ochii.
‎- Trebuie să te oprești! Te rog! ‎- Am zis să închizi ochii.
‎Te rog…
‎Fă-o și gata.
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu trebuie. N-ai de ce.
‎Fă-o!
‎Îmi pare rău.
‎Fă-o! Haide!
‎- Bine.
‎Asta e!
‎Vedeți, în ciuda infatuării lor grețoase,
‎diferența între ei și noi e una singură:
‎pe cine putem răni și în ce situații.
‎Cum își justifică ei acest lucru?
‎„Oamenii cumsecade”?
‎Zicându-și că noi suntem cei răi.
‎Da! Acei monștri ‎vă spun vouă și îmi spun mie
‎că noi suntem monștrii.
‎Bine.
‎Bravo!
‎Te-ai descurcat.
‎Mamă…
‎Las-o în pace! Ticălosule, dă-i drumul!
‎Acum…
‎E rândul tău.
‎Aș vrea…
‎să-i zdrobești genunchiul stâng cu ăsta.
‎Fă-o repede.
‎Nu.
‎- Trebuie. ‎- Nu o fac.
‎Mamă!
‎O omoară! Te rog!
‎Tuturor celor care privesc acum
‎le sunt localizate adresele IP.
‎Poliția e în drum spre voi.
‎În locul vostru, m-aș deconecta.
‎E în regulă. ‎Tipul e un fost polițist condamnat.
‎- Vorbește prostii. ‎- Nu e adevărat.
‎Toate dovezile vor fi incinerate ‎după spectacol.
‎Sunteți în siguranță, într-un loc sigur.
‎Nimeni nu știe că suntem aici.
‎În afară de Georgette.
‎Da, e în viață și la adăpost.
‎În plus, a și spus poliției ‎unde e locul acesta.
‎Polițiștii sunt pe drum ‎și sunt foarte supărați pe tine.
‎Probabil că acum se uită la noi ‎și la fața ta stupidă,
‎după ce ne-ai spus ‎toate secretele tale rușinoase.
‎Toată lumea te vede, ‎dar nu așa cum te vedem noi…
‎David Robey.
‎Știm… cine ești și de ce ți-e rușine.
‎Mai scrâșnești din dinți?
‎De la anxietate. Încă faci asta?
‎- Nu așa a zis? ‎- Așa a zis.
‎Ai scrâșnit din dinți toată viața, ‎fără să reușești să scapi de asta.
‎Fiindcă ai multe frici. ‎Ești un om anxios, slab, jalnic.
‎- Așa a zis? ‎- Da.
‎O faci și acum.
‎O face și acum! ‎Nu vedeți, dar scrâșnește din dinți.
‎Acum îmi amintesc de tine, ‎stând lângă mine în stația de autobuz.
‎M-ai dat o gumă Juicy Fruit. Îmi amintesc.
‎Mi-am zis: ‎„Curg apele pe el de frică! Ce-o avea?”
‎John! Du-te!
‎UȘĂ BLOCATĂ
‎Du-te!
‎UȘĂ BLOCATĂ ‎ACCES NEPERMIS
‎E în regulă. Gata, scumpo, mergem acasă.
‎Mergem acasă. Bine?
‎SECVENȚĂ DE ARDERE INIȚIATĂ
‎Trebuie să mergem. Haide!
‎E în regulă!
‎Pleacă de lângă robinetul ăla! E kerosen.
‎Dacă nu te îndepărtezi de el, ‎o să ardem cu toții.
‎Prefer să ard.
‎SECVENȚĂ DE ARDERE INIȚIATĂ
‎În genunchi cu mâinile la ceafă! Acum!
‎- Înapoi! ‎- În genunchi!
‎E înțepenit!
‎Nu! Nu te atinge de ea!
‎- Deschide ușa! ‎- Deschide ușa, te rog!
‎Ajutor!
‎Deschide ușa! Întoarce-te!
‎Mamă, nu pot să-l rotesc!
‎Nu!
‎Dă-te!
‎Ia furtunul!
‎Nu!
‎CAMERA PRINCIPALĂ
‎Așa! Stropește!
‎UȘĂ DEBLOCATĂ
‎- Pe aici. ‎- Mulțumim!
‎Eu sunt în regulă. Luați-o pe ea.
‎Da, mă descurc.
‎Salut!
‎Evident, îți datorez 20 de lire.
‎Pariul era pe 50.
‎- Da! ‎- Așa.
‎- Speram să fi uitat. ‎- Nu.
‎Mulțumesc.
‎Știi ce trebuie să urmeze, John.
‎…pe nume John Luther, ‎un fost detectiv din cadrul poliției,
‎care a suferit răni foarte grave
‎după ce, se pare, l-a urmărit pe suspect…
‎- Salut!
‎Unde sunt?
‎Într-un adăpost, evident.
‎- Al guvernului? ‎- Da.
‎Cred că s-a curățat aproape tot sângele.
‎Ți l-au și cusut. Nu se vede nimic.
‎Cine sunt ăștia?
‎Nu prea știu, sincer să fiu.
‎Dar nu cred că mergi la închisoare.
‎Poate că îți oferă o slujbă.
‎Dacă-mi permiți…
‎neoficial…
‎ai făcut o treabă extraordinară.
‎Și acum?
‎Șeful meu ar vrea să-ți vorbească.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu