Released on www.Danishbits.org
Somna om nu.
En gång för länge sedan, innan jag kom...
...så grät du och grät och tittade på TV hela dagarna tills du blev en zombie...
...men sedan susade jag ner från himlen genom Takfönster in i Rum.
Jag sparkade dig från insidan. Bom! Bom!
Och sedan for jag ner på Matta med mina ögon vidöppna...
...och du skar av navelsträngen och sa: "Hej, Jack."
Mamma. Jag är fem!
Jag är så gammal.
- Du är en så stor pojke. - Japp.
God morgon, Lampa.
God morgon, Blomma.
Godmorgon, Äggorm.
Godmorgon, Matta.
God morgon, Garderob.
God morgon, TV.
God morgon, Handfat.
- Morron, Toalett. Morron, allihop. - Okej.
- Det är min födelsedag. Jag är fem. - Jag vet.
- Ta din vitamin, det är den sista. - Vitaminer.
- Gör Onda tanden ont? - Ja...men du vet...
- ...bryr man sig inte. - Bryr man sig inte, så gör det inget.
Du har rätt.
Vet du vad vi ska göra idag?
Vad?
Vi ska baka en födelsedagstårta.
En födelsedagstårta?
- Som på TV? - Fast på riktig.
Det är inte sant!
Där bak.
Och nu kör, ett, två, tre...
...fyra, fem.
En, två, tre, fyra, fem.
Så ja.
God natt, Dora. Tack för att du har hållit dinosaurien borta.
Jag älskar dig.
Okej, stäng av TV.
Jag ska växa och växa tills jag är en jätte. Mamma, titta. Jag är lika stark som Simson.
- Ja, det är du. - Jag ska bli Jack Jättedödaren...
...och fara ut genom Takfönster, ut i rymden med min hund Lucky...
...och studs, studs, studs mellan alla planeterna.
Okej, vi börjar med lite stretching. Bra jobbat. Bra jobbat.
Andra benet, snabbt.
Byt ben.
- Ja. - Jag gör det.
Ja.
Jag...hopp, hopp...
...som en groda.
Fötterna tillbaka och pressa uppåt och neråt. Upp.
Dags att springa.
Jag menade den väggen. Sa jag den väggen?
Jag menade den här. Jag menade faktiskt den.
...och den här, men den här behöver det också.
Ja!
Det här är ett stort tjockt ägg.
- Väldigt bra. - Är det smet?
Det är smeten, vi ska tillsätta smör.
Smör!
Ja, rör i det.
- Det är gjort! - Du kan väl göra det.
- Klarar du det? - Ja.
Abrakadabra!
Och nu ljusen.
Vi har inga ljus.
Jag vet.
Du sa en riktig födelsedagstårta. Det betyder brinnande ljus.
Jack...
Det är okej utan ljus. Det är ändå en födelsedagstårta.
Du skulle ha bett om ljus som söndagspresent, inte dumma jeans.
Förlåt
Jag måste be om saker som vi behöver, som han kan skaffa.
Men Gamle Nick kan ju skaffa allt...med magi.
- Ska vi inte smaka på din tårta? - Nej.
- Jack, vi smakar lite på den. - Jag sa: "Nej!"
Kom hit.
Nästa vecka när jag är sex är det bäst att du ber om riktiga ljus.
Nästa år menar du.
Och Edmond tar sig ut ur säcken och simmar och simmar till ön Montecristo...
...och han gräver upp skatten som hans vän hade berättat om.
Han köper en stor yacht...
...och seglar tillbaka till Frankrike och när han kommer dit...
...bestämmer han sig för att köpa ön och kalla sig för "Greve"...
...och svär på att han ska hämnas på alla som har varit elaka mot honom.
- Kan vi äta mer tårta? - I morgon.
Bara en liten bit?
- Du har redan borstat tänderna. - En sista saga, snälla?
Jack, det är sent, gå och lägg dig nu.
Sjung.
En kväll när solen gick ner...
...och elden brann i djungeln
Nedför stigen kom en luffare gående...
...och han sa: "Pojkar, jag vänder inte om"
"Jag är på väg till ett land långt borta bredvid kristallfontänen"
"Så, kom med mig och se..."
"...det stora klippiga godisberget"
I det stora klippiga godisberget...
...finns det ett land som är klart och ljust...
- Här är hans jeans. - Tack.
Vindruvorna var alldeles för dyra så jag köpte konserverade päron åt er.
Vad är det? En födelsedagstårta?
Du skulle ha sagt till mig.
Så skulle jag ha köpt en present.
Hur gammal är han nu? Fyra?
Fem.
En, två, tre...
Det finns Rum...
...och så yttre rymden, med alla TV-planeterna...
...och så Himlen.
Blomma är på riktigt, men inte träd.
Spindlar finns på riktigt, en gång drack en mygga mitt blod.
Men ekorrar och hundar finns bara på TV.
Förutom Lucky. Han är min hund som kanske kommer en dag.
Monster är för stora för att vara riktiga och havet...
TV-personer är platta och gjorda av färger.
Men du och jag finns på riktigt.
Gamle Nick vet jag inte om han finns, kanske halvt om halvt.
...47, 48, 49...
...50, 51...
Sch...
Vad är det?
Det är Onda tanden.
Får jag hålla den?
Jösses!
Du dödade honom!
Han var en levande sak! Han var på riktigt!
- Han skulle ha stulit vår mat. - Mus kan få min mat. Jag är inte hungrig.
Han har bakterier och biter oss när vi sover.
Mus är min vän och du krossade honom.
- Nej, det gjorde jag inte, han mår fina fisken. - Lurar du mig?
Nej. Jag svär på att han är tryggt hemma på sin bakgård hos sin mamma.
Vilken bakgård?
Bor Mus på en gård i TV?
Här, gör ett UFO av det här.
Varför sa du inte att det var min födelsedag?
- Han är inte vår vän. - Han skulle ha gett mig en present.
- Du ska inte lyssna, du ska sova. - Jag har aldrig fått en present.
- Han menade det inte. - Det kan vara min hund Lucky.
Vi kan inte ha en hund. Det finns inte plats.
Vi har inte plats för skällande och krafsande.
Lucky kommer inte att krafsa. Han lovar.
- Det finns ingen Lucky. - Jo, det gör det!
Nej, du har bara hittat på honom i ditt huvud. Han är inte på riktigt.
Jack, förlåt mig
Kom hit, kom hit. Förlåt.
Förlåt
Du har rätt, det var inte snällt.
Vart tar vi vägen när vi sover?
Vi är häri Rum.
Men drömmar, går vi in i TV för att drömma?
Nej. Vi är aldrig någon annanstans än här.
Som en mus.
Får jag öppna den?
- Ja. - Ja!
Varför skriker inte utomjordingarna tillbaka?
- Jag antar att de inte hör oss. - Då skriker vi högre, okej?
Jag ska döda dig! Vill du döda mig nu?
- Mamma, han attackerar mig. - Åh, nej!
Vad luktar så illa?
Fan.
Hej.
- Vad är det som luktar? - Jag brände vid ost.
- Här. - Jag tänkte inte mig för.
Ja, att tänka är inte din starka sida, så...
Jag vet.
- Ja. - Sätt dig ner.
Tack.
Vad tyckte han om bilen?
Ja?
Ja. Jag kan pojkar.
Vitaminerna.
Det är ett slöseri på pengar. Det finns inget i dem.
Om vi hade bättre mat...
Fan, nu var det dags igen. Om du skulle sluta klaga och vara tacksam.
Tack.
Herregud, det är väldigt svårt.
Tack för allting.
Du har ingen aning om dagens värld.
- Nej. - Nej.
Vem betalar elen, vem betalar allt?
Hur tror du att jag ska kunna fortsätta med det?
Vad menar du?
Inget. Jag vet inte...
- Nej, vad menar du? - Jag har varit arbetslös i sex månader.
- Om du skulle behöva oroa dig... - Vad ska du göra åt det?
- Söker du arbete? - Det finns inga jobb!
- Hej. - Han sover.
Jag tror inte det.
Har du honom i garderoben hela dagen och på natten?
Har missfostret två huvuden? Hej.
Du.
- Kom och lägg dig. - Hej, Jack.
- Hej. - Vi lägger oss.
Vill du ha godis? Tycker du om godis?
- Kom ut så får du godis. - Kom och lägg dig, snälla.
Snälla?
Har inte din mamma lärt dig anständighet?
- Hej, grabben. - Bort från honom! Rör inte honom!
- Rör inte honom! - Fan!
- Rör inte honom! - Tyst med dig! Tyst med dig!
Vill du få luft? Ja?
Vill du andas? Håll då käften.
Gud! Helvete!
- Rör honom inte! - Fan!
Rör du mig så en gång till...tar du tag i mig så, då dödar jag dig.
- Rör inte honom. - Glöm inte vems han är.
Jack? Jack?
Förlåt att jag kom ut ur garderoben!
- Är du okej? - Förlåt.
Förlåt
- Okej. - Jag ska aldrig göra om det.
Mamma, jag är en drake.
Jag är en drake.
Han stängde av strömmen.
"För, du förstår, så många underliga saker har hänt på sen-are tid..."
- Senare. - "Senare, att Alice hade börjat tro..."
"...att väldigt få saker var omöjliga."
"Det tycktes inte finnas någon anledning att vänta vid den lilla dörren."
Mamma?
Jack, minns du Mus?
- Ja. - Ja?
Vet du var han är?
Jag vet det.
Han är på andra sidan av den här väggen.
Vilken andra sida?
- Allting har två sidor. - Inte en oktogon.
Ja, men...
- En oktogon har åtta sidor. - Men en vägg, okej, är så här.
Vi är på insidan och Mus är på utsidan.
- I yttre rymden? - Nej, i världen. Det är närmare än rymden.
- Jag kan inte se utsids-sidan. - Jag berättade något annat för du var liten.
Jag trodde inte att du skulle förstå. Men nu är du så gammal, så klok att du förstår.
- Varifrån tror du att Gamle Nick får maten? - Från TV, genom magi.
Det finns ingen magi.
Det du ser på TV är bilder av riktiga saker, verkliga personer.
Det är på riktigt.
- Är Dora riktig, på riktigt? - Nej, det är tecknat. Dora är tecknad.
Men andra människor, de har ansikten som vi.
Det är bilder av riktiga saker...
...och de andra sakerna är också riktiga.
- Riktiga hav, riktiga träd, katter, hundar. - Inte en chans, var skulle de höra hemma?
Det bara gör de. De hör hemma ute i världen.
Jack, kom igen. Du är så klok. Jag vet att du har undrat över det här.
Kan jag få något annat att äta?
- Där är ett löv. Ser du det? - Var?
- Titta. - Jag ser inget löv.
Kom hit. Jag vill att du ser det.
Kom och titta närmare.
Ser du?
Dumma mamma, det är inget löv. Löv är gröna.
Ja, på träd. Sen faller de av och ruttnar som sallad i kylen.
Var är allt som du sa?
Träd och hundar och katter och gräs?
Vi kan inte se det härifrån för Takfönster blickar uppåt, inte åt sidan.
- Du luras. - Nej.
Du ljuger, du suger!
Jack, jag kunde inte förklara för dig för du var för liten för att förstå.
Jag var tvungen att hitta på en historia. Men nu gör jag det motsatta till att ljuga.
Jag oljuger för du är fem nu. Du är gammal nog att förstå vad världen är.
Du måste förstå. Vi kan inte leva så här. Du måste hjälpa mig.
Jag vill vara fyra igen.
Minns du att Alice inte alltid vari Underlandet?
Hon föll ner, ner, ner i ett djupt hål.
Jag har inte alltid varit i Rum. Jag är som Alice.
- Jag var en liten flicka som hette Joy. - Nä!
Jag bodde i ett hus med min mamma och pappa.
Du skulle kalla dem för mormor och morfar.
- Vilket hus? - Ett hus. Det var i världen.
Det fanns en bakgård med en hammock. Vi gungade i den och åt glass.
Ett TV-hus?
Nej, Jack. Ett riktigt hus. Lyssnar du på mig?
När jag var lite äldre, när jag var 17, gick jag hem...
- Var var jag? - Du vari himlen.
- En kille sa att hans hund var sjuk. - Vilken kille?
Gamle Nick. Han kallas så. Jag vet inte hans riktiga namn. Han sa att hans hund var sjuk...
- Vad hette hunden? - Det fanns ingen hund.
Han försökte lura mig.
- Det fanns ingen hund. Gamle Nick tog mig. - Jag vill ha en annan historia!
Nej, den här historien får du.
Han satte mig i sitt trädgårdsskjul. Här! Rum är skjulet.
Han har låst dörren, bara han kan koden.
Du vet de hemliga numren som öppnar dörren.
Han är den ende som vet. Jag har varit inlåst här i sju år.
Jag har varit här i sju år. Förstår du?
- Den här historien är tråkig! - Jack, världen är så stor.
Den är så stor att du inte skulle tro det. Rum är bara en liten stinkande bit av den.
Rum stinker inte! Bara när man fiser!
Herregud. Okej.
Jag tror inte på din stinkande värld!
Mamma.
Det är varmt igen.
Mamma.
Mamma!
Mamma?
Äggorm är vår längsta vän och den snyggaste.
Smälta skeden är bäst att äta med för han är bubbligare.
Labyrint är mest invecklad...
...och hon gömmer saker så jag inte vet var de är.
Toalett är bäst på att få bajs att försvinna.
Lampa är ljusast, utom när strömmen är borta.
Du är bäst på att läsa och sånger och massor, utom om du har en Bortadag.
Jag är bäst på att rita och hoppa och växa och nästan allting!
Sköldpaddorna är inte längre rädda för henne.
Hon är större nu och hennes skal är hårdare.
Hon är mörkare, hon är havande...
...hon simmar med Golfströmmen till andra sidan av Atlanten.
Det är en resa hon kommer att göra vartannat eller vart tredje år.
Finns sköldpaddor på riktigt?
Ja, de finns på riktigt. Jag hade en som sällskapsdjur.
Krokodiler och hajar?
Ja, de finns på riktigt.
Är de riktiga?
På sätt och vis.
De är riktiga människor men de klär ut sig.
De låtsas vara från en tid för länge sedan.
Bara TV?
Du börjar fatta.
När Gamle Nick kommer ska jag sparka honom i rumpan.
Låt mig berätta nåt.
En gång försökte jag sparka Gamle Nick i rumpan.
Jag gömde mig bakom dörren, jag höll i toalettlocket.
Det fanns ett lock på den. Det tyngsta i Rum.
När han kom in slog jag det i hans huvud...
...men jag strulade till det.
Han slog igen dörren, tog tag i min handled.
Det är därför jag har ont i den nu.
- Vi kan döda honom när han sover. - Ja, det kan vi men...
Och sedan? Maten tar slut och vi kan inte koden till dörren.
Mormor och morfar kunde komma.
Jack, de vet inte var vi är. Rum finns inte på någon karta.
Jack, lyssna.
Vi har en chans. Vi missade den nästan men vi har en chans.
Så du ska hjälpa mig. Du ska hjälpa mig att lura Gamle Nick.
Jag förstår inte.
Jag ska göra ditt ansikte så hett att Gamle Nick måste köra dig till sjukhus.
När du kommer dit ska du säga till läkarna: "Hjälp! Polis!"
Kanske nästa år när jag är sex år.
I kväll.
Det måste bli i kväll, Jack.
Jag sa till Nick att på grund av strömavbrottet
blev du så kall att du fick feber.
I morgon.
Nej, jag är din mamma. Ibland bestämmer jag för oss båda.
Aj!
Det är okej, du måste vara slak.
Var slak, rör dig inte och säg inte ett ord. Du är för svag, okej?
Vad gör du? Vad gör du?
Förlåt, jag måste se till att du luktar sjuk.
Det är bra. Visa mig hur du tar fram meddelandet ur fickan.
Visa mig meddelandet. Du är på sjukhuset, visa mig. Vad är det här?
Vad är det? Åh.
Ser du? Du har något av mig hela tiden.
Okej, stoppa tillbaka den i fickan.
Okej, bra.
- Och du har din stark också. Okej? - Jag är rädd.
Jag vet.
Kom igen.
Du.
Det är okej.
Nu kommer du.
Du vet hur det fungerar. Inte ett ljud innan dörren är stängd.
Förlåt...
- Jack är sjuk, det var så kallt. - Det orsakade du själv.
Jag kunde inte hålla honom varm och nu är han jättevarm!
- Ge honom några värktabletter. - Jag har försökt men han spyr upp dem.
Nej! Rör honom inte!
Var stilla.
Herregud, han är brännhet.
- Jag ska skaffa något starkare. - Han är fem, han är uttorkad. Han har feber.
- Håll tyst! - Han behöver antibiotika!
Okej. Jag ordnar något till i morgon kväll.
Du måste ta honom till akuten! Vi kan inte vänta till i morgon kväll! Snälla!
Ska jag fortfarande göra det?
Nej, inte den här gången.
Det är okej.
Minns du hur Edmond drar ut sin vän ur säcken och gömmer honom...
...och sen kryper han in i säcken...
...och ligger där väldigt stilla tills vakterna kommer?
Det är så du ska göra.
Ser du? Det är ännu lurigare än att låtsas vara sjuk...
...för att du ska...spela död.
Jag viker över den.
- Jag vill inte vara död. - Du låtsas bara.
Var stel!
Vi rullar in dig i Matta så att Gamle Nick inte ser att du lever.
Gamle Nick lyfter upp dig. Var stel. Du ska inte vara slak den här gången.
Du ska vara riktigt stel som en robot.
Det kommer att skaka. Det är så det känns.
Då vet du att han kör. Han är upptagen. Det är dags att rulla.
Du ger inte ett ljud ifrån dig. Jag är i ditt huvud och talar med dig hela tiden.
Kom igen, rulla. Nu, åla, åla dig ut.
- Jag kan inte! - Kom igen, Jack.
Mamma, jag kan inte!
Gamle Nick lyfter upp mattan och bär ut dig...
...och han lägger dig på lastbilen...
...och han kommer...att hitta en plats att lägg dig på.
Nej.
Det kommer att gå bra, för du ålar dig ut...
...och springer i väg.
Ha armarna så här.
Det var för många varv, vi kortar av mattan.
okej.
Rulla, rulla, rulla! Jack, kom igen! Rulla!
- Du klarar det. Åla, åla, åla. Ja! - Jag hatar dig!
Okej, okej.
Lastbil, åla ut, hoppa, springa.
Du hoppar av när ni kommer till första stoppljuset...
...och lastbilen stannar till.
Du ropar när du ser någon:
"Min mamma är Joy Newsome."
Vem är "någon"?
Vem som helst. Den första person som du ser.
En riktig levande människa?
Ja.
- Tänk om Gamle Nick rullar ut mattan? - Det gör han inte.
Har du Onda tanden?
Han är här inne så att jag inte tappar honom.
Du är fantastisk.
Du kommer att älska det.
Vad?
Världen.
Huset med hammocken, mormor och morfar.
Och du?
Ja.
Var stel.
Ledsen, Jack. Var stel.
- Du klarar det här. - Antibiotika.
Vad gör du?
Han blev värre under natten.
Han vaknade inte.
Jösses...
Din stackare.
- Då var det allvarligt. - Du dödade mitt barn.
- Ta det lugnt, låt mig se. - Rör honom inte!
Okej.
- Är du säker? - Är jag säker?
- Ja, han kan inte vara kvar här. - Nej.
- Vart tänker du föra honom? - Jag vet inte. Jag tänker...
Till ett fint ställe.
Det kan inte vara här. Jag skulle känna honom.
- Okej. - Någonstans med träd.
Träd, visst.
Du måste svära på att du inte tittar på honom med dina vidriga ögon.
- Svär på att du inte tittar på honom! - Jag svär.
- Det är en timma tills det är mörkt. - Nu!
- Jag står inte ut! - Okej, okej.
Försiktigt, snälla!
Okej.
- Snälla. Försiktigt. - Jag har honom! Jag har honom.
Gå tillbaka.
Mot Väggen!
Lastbil. Åla ut.
Hoppa. Spring. Någon.
Herregud.
Jävla slyna.
Boomer! - Ursäkta mig. Hon kom från ingenstans.
Jag... Hallå! Hallå! Jag är verkligen ledsen.
Är lilltjejen okej?
- Allt är i sin ordning. - Okej.
Har hon varit i en olycka? Ska jag ringa nån?
Hjälp!
Jag tar hand om det.
Vad har du där, sötnos?
Kom igen!
Är den åt mig?
Varför sköter du inte dig själv!
- Mamma! Hjälp mig! - Jag ringer polisen!
Hallå!
Kom hit. Sitt ner.
Hej, sötnos.
Det här är Boomer. Han gör dig inte illa.
Jag ringer någon.
Det var en röd lastbil. Hon sprang iväg. Han tog henne.
Hejsan. Hej där. Jag är konstapel Parker. Vad heter du?
Hej.
Jack.
Kan du ta det lite högre?
Okej.
Så...
...har du ett namn till?
Jack?
Det är okej.
Kan du berätta hur gammal du är?
- Jag är fem. - Fem? Det är bra.
Nu, kan du berätta var du bor?
Varför ringer vi inte socialen?
Har du en mamma, Jack?
- Mamma. - Okej, bra. Har hon ett annat namn?
Jag minns inte.
Var är mamma nu?
- I Rum. - Vilket rum?
Jack, var är det här rummet?
Är killen med bilen din pappa? Är det mammas pojkvän? Känner du honom?
- Vad är det där, Jack? - En bit av mamma.
Det är okej, grabben. Det är bra.
Tack, Jack. Du har skött dig bra. Du var duktig.
Så, Jack. Känner du igen något, grabben?
Jack, någoting?
Ditt rum, Jack. Vad är utanför rummet?
Rymden.
Nej, världen.
Tror du att han är drogad?
Okej, lyssna. När du går ut genom dörren... Nej? Gör du inte det?
- Vi kan inte öppna dörren. - Jag tror det är nån kult. Det långa håret.
Finns det dagsljus i ditt rum?
- Okej. Hur många fönster? - Noll.
Men hur lyser solen in?
- Genom Takfönster. - Takfönster? Okej, utmärkt.
Så du bor i ett hus med ett takfönster?
- Nej, det är inget hus. - Okej.
- Det är ett... - Ja?
- Grabben behöver sova. - Tom, vänta en sekund.
- Rum är ett skjul. - Ett skjul, Jack? Ett skjul? Okej, bra gjort.
Det är en nål i en höstack.
Okej, lyssna. Vad fick dig att hoppa av bilen?
- Mamma sa det i mitt huvud. - Okej, exakt vad sa hon?
Hoppa när det saktar ner. Men jag kunde inte.
Okej. Så vad gjorde du?
Vad gjorde du?
- Den tredje gången blev jag böjd. - Tredje gången av vadå, Jack?
Tredje nedsaktningen.
Allt åkte åt sidan, sen stannade det till. Sen hoppade jag...
Jag fattar, kompis. Jag fattar.
54-09, anropar. Lyssna. Vi har en ungefärlig plats.
Okej, söder om Elm... tre stoppskyltar efter Beech-korsningen.
Ett trädgårdsskjul med takfönster.
Kolla på satellitbilder efter en röd lastbil på uppfarten.
- 54-09 är på väg. - Uppfattat.
Fortsätt till Elm och Beech. En möjlig gisslansituation.
27-Adam rapporterar. Vi är vid 400 19 High Street.
Stanna med pojken.
Allt kommer att bli bra.
Var lugn.
- Hallå, Parker. - Hej.
Är han inne?
Vi har ett möjligt registreringsnummer för den röda lastbilen.
Mamma!
Mamma...
Mamma.
Öppna dörren! Öppna!
- Jack! Var är han? - Mamma! Mamma! Jag är i den här.
Mamma. Kan vi lägga oss?
Ja. De tar oss någonstans där vi kan sova snart.
Nej, till Säng...i Rum.
Mamma! Mamma!
God morgon, sömntuta.
Jag väntade så länge på att du skulle vakna, så jag somnade om.
Är vi på en annan planet?
Nej då. På samma, bara på en annan plats.
Denna är...ett sovrum i ett sjukhus.
Är vi sjuka på riktigt eller på låtsas?
Vi är inte sjuka. Vi är motsatsen till sjuka.
Hur länge stannar vi?
Inte länge.
Mormor hälsade på oss igår och hon ska ta hem oss när de säger att det är okej.
Och morfar?
Han var borta på arbete, men han är på ett flygplan tillbaka.
Jag kissade i sängen tidigare. Jag är ledsen.
- Jaså? - Det var inte med flit.
Det är lugnt.
Hallå? Ja. Alldeles nyss.
Ja, det vore jättebra. Kan du komma med den om 20 minuter?
Okej, tack.
Hopp ut. Okej.
- Mamma, det där är slöseri. - Vi skaffar dig nya.
Som söndagspresent?
Det kommer att bli så många presenter, och inte bara på söndagar.
Mamma, var är badet?
Där finns en dusch. Den skvätter mer.
Jack, kom hit.
Det är vi.
Mamma, kommer han att hitta oss?
Nej, han kommer aldrig att hitta oss.
Kom.
Bad före sängdags. Det är regeln.
Det finns inga regler, Jack. Vi kan göra vad vi vill.
Gör det ont?
Nej.
- Vill du komma in? - Nä.
Mamma, dörren tickar.
Det är lugnt.
- God morgon. - Hej.
Det är okej. Kom igen.
Jag hörde att alla har vaknat.
Ja.
- Sätt den där. - Det är okej.
Hej, Jack. Hur står det till?
Jag heter dr Mittal, du sov när jag kom hit i morse.
- Är du hungrig? - Vill du ha frukost?
- Du måste vara utsvulten. - Han har frukost.
Kolla vad vi har. Det är pannkakor och frukt.
Vi undersöker den.
Oj;
Pannkakor.
Det ser smarrigt ut.
Riktigt smarrigt.
- Vill du prova? Man äter det med sirap. - Allt ser bra ut.
Så... jag tog med lite saker.
- Solglasögon. - Okej.
Det blir mer bekvämt om ni går ut...
...och solkräm. Det är huvudsakligen för honom.
- Den här är viktig. Den är åt Jack. - Är det verkligen nödvändigt?
Det finns många bakterier i luften som han måste vänja sig vid.
Min kollega skrev ut dessa mot smärtan tills de ordnar en operationstid.
Den är för att hjälpa dig att sova. Ta den om det behövs.
Okej. Tack.
Kom igen, Jack.
Ska vi prova en pannkaka?
Har du tänkt över det vi pratade om?
Ja, jag tänkte på det.
Tack, men jag vill verkligen åka hem.
Okej. Du vet vad jag anser.
Ja.
Och med tanke på allt ni har genomlevt...
...enbart för att utvärdera Jack ordentligt.
Inget hände med Jack.
- Nej, nej. Jag förstår. - Han kommer väl att bli bra?
Det viktigaste var att du fick ut honom medan han fortfarande har kvar plasticitet.
- Vad? - Jag är inte gjord av plast.
Vad sa du, Jack?
Han sa att han är riktig. Han är inte gjord av plast.
Där fick du mig allt, Jack.
Du är på riktigt och du är väldigt modig.
Kan vi ta det här senare?
Pappa?
Pappa!
- Jag är ledsen. Vi kunde inte vänta längre. - Det är okej. Oroa er inte.
Hej, Jack.
Tack för att du räddade vår lilla flicka.
Jag har varit i världen i 37 timmar.
Jag har sett pannkakor...
...och en trappor...och fåglar...
...och fönster och hundratals bilar...
...och moln och poliser och doktorer...
...och mormor och morfar.
Men mamma säger att de inte bor ihop i hammockhuset.
Mormor bor där med sin vän Leo nu och morfar bor långt borta.
Ursäkta. Jag ber om ursäkt.
Jag har sett personer med olika ansikten och storheter och lukter...
...som pratar tillsammans.
Vi har obekräftade rapporter om att en individ har arresterats...
Världen är som alla TV-planeter på en och samma gång.
Jag vet inte åt vilket håll jag ska titta och lyssna.
Jag vill bara hem.
Det finns dörrar och ännu fler dörrar...
...och bakom alla dörrar...
...finns det ett annat inomhus och ett annat utomhus...
...och saker händer, händer och händer. Det slutar aldrig.
Plus...världen ändrar hela tiden ljusstyrka och värme.
...och det finns osynliga bakterier som svävar överallt.
När jag var liten kände jag bara till små saker...
...men nu när jag är fem, känner jag till allt.
Vi är utanför familjen Newsomes hem. Vi väntar. Det är två bilar...
- Ska vi ut i det här? - Vi springer.
- Det är okej. Lyft upp honom. - Kom hit, Jack.
Vi älskar dig, Jack!
- Mrs Newsome, Kanal 5... - Det är nog.
Oroa er inte. De tröttnar. Baksidan är avskärmad, vi har gjort det nödvändiga.
Ha gardinerna fördragna så får ni vara i fred.
- Vi är utanför. - Tack så mycket.
- Din far pratar med advokaten. - Vill du ta av dig skorna? Oj!
- Mår du bra? - Ja.
Vi kollar undervåningen.
Du klarar det. Vill du hålla mig i handen?
Det är bra. Kom igen, ett steg i taget.
- Okej, ett till. - Hej.
- Välkommen hem, älskling. - Hej.
Jag är glad att se dig.
- Hej, Jack. - Dig med.
- Det här är Leo. - Hejsan, grabben.
Leo har varit vår vän länge.
- Jack, säg hej. - Ja, det är lugnt, älskling. Ska vi...
- Ursäkta. - Det är okej. Kom in.
Jack, släpp.
Så, vad kan jag bjuda på?
- Är någon hungrig? Vi har allt. - Folk har varit så snälla.
Jack, skulle du vilja ha något att dricka?
Jack? Mormor ställde en fråga. Vill du ha något? Är du hungrig?
Juice.
Han skulle vilja ha lite juice, tack.
- Kommer på studs. - Tack.
När mormor ställer en fråga, då kan du svara henne.
Du behöver inte säga allt till mig.
- Svara inte. - Jag kommer inte att svara.
- Mamma? - Vad?
- Vad är det? - Det är leksaker, presenter till dig...
...från folk som är väldigt glada över att du kommit hem säkert.
Vad för folk?
Bara folk.
Tar du glasen och brickan? Tack.
Var är glassen och hammocken?
Jag vet inte. Vi tar fram den senare.
Vad är det? Får jag se?
- Var fick du tag på den? - Där borta.
Ut ifall att.
Har ni en hund?
Det är Leos hund, Seamus.
Han är på permission...
...hos en kompis utanför stan, han lever lantlivet.
På sjukhuset sa de att vi borde undvika husdjur till ditt immunförsvar är återställt.
Vad?
Han tycks erkänna men det kan bli rättegång.
- Han ville gå igenom allt. Jag sa, inte idag. - Bra.
Jag klargjorde att det inte blir mer kontakt, inga utsagor.
Att de ska respektera vår familj.
Ursäkta. Ursäkta mig, jag...
- Vill du ha en drink, Bob? - Tack. Whisky, om du har...det kvittar.
Visst.
Gullet, är det något du skulle vilja ha...
...eller vill göra, eller...
Du klarar det. Du klarar det.
Det här är din mammas rum, Jack.
Hallå.
Imorgon kan vi kanske klippa ditt hår. Vad säger du, Jack?
- Mamma. - Vad? Vad?
Det är där min stark sitter.
Det stämmer.
- Han säger att det är där hans stark är. - Åh, javisst.
Jag låter er vila lite så ses vi där nere. Vi är där nere, okej?
- okej. - okej
Det är riktigt gott, Nancy.
Vill du smaka lite?
Inte? Det är äpplen. Du gillar äpplen.
Lite glass då, Jack?
Sådär ja. Vad säger du?
Tack.
- Jag vet att du kan prata högre. - Tack.
- Det är okej. - Tack för att du är artig.
- Leo? - Det är gott.
- Glass gör ont. - Du har fryst hjärnan, Jack.
Du får ta och äta långsammare. Okej?
Jag tror att jag lägger mig.
Är det något fel?
- Nej. - Varför har du så bråttom?
Det var en stor dag.
- Du har inte sagt ett ord till Jack. - Joy. Joy.
Vi behöver inte ta det just nu.
Herregud.
Jo, det måste vi, pappa.
Titta på honom.
Pappa.
Robert.
Snälla.
Pappa.
Jag är ledsen. Jag är ledsen. Jag kan inte.
- Vi går härifrån. - Robert. Joy.
Lägg ned din sked.
- Vi går och lägger oss. - Joy, gör inte... Joy!
Var är morfar?
Han behövde åka hem ett tag.
Vill du leka med leksakerna?
Vet du vem det är?
Det är du.
Ja, det är jag.
Och Stacey Benton och Heather Noel och Laura Sullivan.
Vi var med i ett stafettlag.
Jag var ankare. Jag var väldigt snabb.
- Vi sprang på löparbana. - En riktig löparbana?
Ja. På en idrottsplats.
- Vet du vad som hände med dem? - Nej.
Exakt.
Inget. De bara levde sina liv och inget hände.
Inget nytt just nu. Bara en återförenad familj.
Hur mår Jack? Hur hanterar familjen detta?
Jack, gå bort från fönstret. Jack!
Underbart.
Det andra vi måste prata om är någon typ av mediestrategi.
Nej, vi är inte redo att prata om sånt, inte än...
Okej... Det kommer att bli utgifter framöver...
...och en enda intervju i bästa sändningstid, bara en, innebär en massa pengar.
Mamma, hur länge ska vi stanna här?
Vi bor här nu, Jack.
Det är all information jag har. Jag är säker på att Nancy vet mer.
Hon ringer dig när hon kommer hem.
- Tack. - Tack igen.
Okej, så...
Vad ska jag göra nu?
Tänk om det fanns någon här som kunde leka eller...
...prata med mig. Det verkar inte så.
Jag är rätt hungrig. Åh, jag vet!
Jag har något i köket.
Åh, ja, jag något mycket smarrigt i köket.
Låt oss se vad som finns här.
Hallå.
Jag visste inte att du var uppe.
Rätt gott? Eller hur?
Jag gillar den här sorten också. Lite söt, men rätt god.
Har du verkligen en hund?
Det har jag. Han heter Seamus.
Han är mycket liten.
Och inte särskilt klok.
Du borde träffa honom någon gång.
Han kommer skaka din hand.
Jag hade en gång en hund som hette Lucky, men han var inte på riktigt.
Jaså?
Han bodde i Rum.
Du har fluffiga moln på himlen.
Det ser ut att vara en fin dag.
Vem av dem är du?
Den killen?
Och vem är det här?
- Vad är det? - Det är en val.
Den här killen ser blod under ögonen så han vill dyka...
- Jag är ledsen. - Det är okej. Ingen fara.
- Låt henne vila. Jag är nästan klar. - Okej.
Jag är nyfiken på hur det här mästerverket kommer att bli.
Var inte orolig. Det är helt normalt.
Det är förståeligt. Det tar tid att läka.
- Hon har varit hemma i...tio dagar? - Ja.
Jag behöver din hjälp!
Kan du titta i min ryggsäck efter nåt som vi kan laga hjulet med?
Du, ryggsäcken har försvunnit.
Jack, kan du vara snäll och gå ner?
Nu.
Jack!
Kom hit!
Titta, du har alla de här leksakerna.
Jag vill inte.
Vilket barn som helst skulle vara så glad och du har knappt rört dem.
Prova Legot, ser du de här?
Sätt ihop dem, så här.
Ser du hur jag gör? Försök.
Är det roligt?
Jack?
Kan du säga något?
Jack!
Han måste leka med något riktigt. Inte bara hålla på med telefonen.
Han klarar sig fint.
Jag ger honom inte min, ge honom inte din.
- Okej. - Bra.
Jag vill att han ska engagera sig i något.
JOY-
Joy, han är jätteduktig.
Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Jag borde vara lycklig.
- Du behöver bara vila lite. - Nej, jag behöver inte vila!
- Doktorn sa... - Du vet inte vad doktorn sa...
...för det var konfidentiellt! Du vet inte.
Okej! Du är omöjlig att prata med.
- Jag är ledsen. - Nej, du är inte ledsen!
Jag är inte ledsen!
- Du vet inte vad som snurrar i mitt huvud. - Försök prata med mig, jag har bett dig.
Sen då? Varje gång du tittar på mig ser du bara det?
När jag ser på dig, ser jag min dotter.
Du behöver inte mig. Du har klarat dig fint utan mig.
Hur kan du säga det?
Tror du att det bara var ditt liv som blev förstört?
Det är precis vad jag tänker.
Hur skulle du må om någon tog Jack för dig?
- Håll tyst! - Lugn.
Titta på honom!
- Du borde tänka på honom! - Säg inte hur jag ska ta hand om min son.
Ledsen att jag inte är trevlig längre.
Vet du, kanske om din röst som sa "var trevlig" inte hade varit i mitt huvud...
...kanske jag inte hade hjälpt killen med den sjuka hunden!
Stanna där, Jack.
Jag ringer den jävla advokaten.
Jag står inte ut här.
Vad ska vi prata om på promenaden?
Jag vill att du ska veta att du bestämmer under intervjun.
Det du känner dig bekväm med, det pratar du om.
När du inte gör det säg "inte bekväm" så går vi vidare.
- Okej. - Och jag...du vet?
Min advokat sa...
- Du är duktig. - Tack.
Och gå.
Trodde du att du skulle få se det här huset igen?
' Jag hoppades. - Du hoppades?
- Tänkte du på händelser i din... - Dags att gå ner.
Kommer du ihåg vad mamma sa?
Så många tokiga saker, skämt med vänner...
Javisst, absolut.
- Det kan bli varmt. - Ja, lamporna.
- De blir väldigt varma. - Jag flyttar den här.
När jag hör dig är jag säker på att du ibland måste ha känt...
som om Gud hade övergivit dig.
- I de väldigt mörka stunderna... - Ja.
...övervägde du då någonsin att ta ditt liv, bara för att fly?
- Jag tror att min klient... - Det är okej.
- Kan du ge henne en minut? - Joy?
Jag mår bra. Kan jag få en näsduk?
- Så klart, kan vi få en näsduk? - Varsågod. - Det är svårt att prata om det.
- Ja. - Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt.
Ingen förväntar sig att du ska vara så fantastiskt stark.
Du kan gråta. Vi går till nästa fråga. Är det okej?
- Vill du lägga näsduken under stolen? - Ja.
- Så ja. - Jag mår bra.
Jag har snor i näsan.
- Får jag se? Bra. - Okej.
Så...
...när Jack kom...blev det annorlunda för dig då?
När Jack kom förändrades allt.
Han var så vacker och...
...jag bara visste att jag måste skydda honom.
Ja, så klart. Så klart.
När han blir äldre, kommer du då att berätta för honom om hans far?
Jack är inte hans.
Är han inte hans...? Menar du att det fanns andra män?
Nej! Nej!
En far är en man som älskar sitt barn.
Ja, det är så sant på ett verkligt sätt...
...men det biologiska förhållandet som...
Det är inget förhållande.
Jack är ingen annans än min.
När han föddes...tänkte du någonsin på att be din kidnappare att föra bort Jack?
- Föra bort? - Ja, att ta honom till ett sjukhus...
...lämna honom där, där han kunde bli hittad?
Varför skulle jag göra det?
Så att Jack skulle få vara fri.
Det är den ultimata uppoffringen, och jag förstår det...
...men tänkte du på att han skulle få en normal barndom?
Men han hade mig.
Ja, det hade han.
Men var det det bästa för honom?
Mamma?
Mamma!
- Mamma! - Jack, vad är det?
- Joy! - Kom hit, Jack!
- Kom hit. Kom hit. - Mamma! Mamma!
- Ring ambulans! - Vakna!
Jag är här, älskling.
Hej då.
Hallå?
Hej, hur mår hon?
Nej, han är där uppe.
Jack?
Kom hit.
Det är till dig.
Nej, så här.
Varsågod.
- Säg "hej". - Hej.
Jack, är du där?
Mamma?
Hur mår du?
Kom tillbaka.
Jag kan inte just nu...
- Kom tillbaka nu! - Snart, jag måste stanna lite längre.
Jag bestämmer för oss båda!
Jag kommer snart. Jack?
Hallå?
Det finns så mycket plats i världen.
Men det finns mindre med tid, för den måste spridas ut extra tunt över alla platser.
Som smör.
Så alla personer säger: "Skynda dig. Vi sätter fart nu."
"Gör det snabbare. Bli färdig nu."
Mamma hade brått att studsa upp i himlen, men hon glömde bort mig.
Dumma mamma.
Så utomjordingarna kastade ner henne igen. Krasch!
Och hade sönder henne.
okej.
Är du okej?
- Kan du hjälpa mig att bära in maten? - Japp.
- Är den okej? - Japp.
Okej, bra. Tack.
Den är lätt.
- Har ni handlat? - Ja, det har vi.
- Vi ska baka muffins! - Smaskens.
- Ha en bra dag. - Vi ses.
- Du är jätteduktig på det. - Jag har gjort det förr, i Rum.
Har du?
- Vad gjorde du mer där? - En massa saker.
Ibland saknar jag det.
- Var det inte väldigt litet? - Nä.
Det gick i alla riktningar, ända till slutet. Tog aldrig slut.
Och mamma fanns alltid där.
Ja.
Men i Garderob var det litet.
- Vad gjorde du i garderoben? - Sov. När Gamle Nick kom.
Jag vill träffa mamma.
Ja, jag vet.
Hon behöver vara lite för sig själv ett litet tag.
Jack? Det är någon här som vill träffa dig.
Jack. Låt mig göra det.
Kom, så ser vi efter.
Jack...det här är Seamus.
Vill du klappa honom?
- Han skakar på sig igen. Han gillar det. - Gillar han det?
Ja, han gillar det. Du borde prova det.
Nu går han.
- Mormor? - Ja?
Jag behöver en sax.
- Till vad? - För att klippa mitt hår.
- Vill du verkligen göra det? - Jag vill skicka det till mamma.
- Varför? - Hon behöver min stark mer än jag.
Jag vill skicka det, eller så kan du ta dit det.
- Jag kan hjälpa dig om du vill. - Ja, tack.
Okej. Okej.
Då gör vi det på rätt sätt. Jag har velat klippa ditt hår länge. Kom hit.
Jag brukade klippa din mammas hår hela tiden och din morfars.
- Jag hoppas jag fortfarande har den. - Tror du att det kommer att fungera?
Kan min stark bli hennes stark också?
Det är klart att den kan.
Vi hjälper alla varandra att förbli starka. Ingen är stark ensam.
- Du och din mamma hjälper varandra. - Japp.
Du och jag, du och Leo, Leo och jag...
...vi har allihop samma stark.
- Det har vi nog. - Okej.
Då så.
Är du redo?
Stilla.
Här.
Ser du?
Vad tycker du?
- Nä. - Så ja.
Jag har tvål i ögonen.
Nej, det finns en handduk där om du behöver.
- Och i min mun. - I din mun också.
Det här är det bästa.
- Känns det inte bra? - Jo.
Så bra.
Nu får vi se.
Ja.
Så där.
Jag älskar dig, mormor.
Jag älskar dig också, Jack.
Det händer hela tiden.
Jag är ledsen, Jack.
Det är okej.
Gör det inte fler gånger.
Jag lovar.
Mår du bättre nu?
Ja, jag börjar göra det.
- Du, Jack. - Ja?
När mormor kom med den här...
...då förstod jag att jag kunde bli bättre.
Du räddade mig...igen.
Får jag...
Nej.
Det finns inget kvar. Ledsen.
Okej.
Jag är inte en tillräckligt bra mamma.
Men du är mamma.
Det är jag.
Jag ska leka med Aran nu, han är min vän.
Okej.
När jag var fyra visste jag inte ens om världen...
...och nu ska jag och mamma leva i den för alltid och alltid...
...tills vi är döda.
Det här är en gata i en stad i ett land som kallas Amerika...
...och Jorden, det är en blå och grön planet som alltid snurrar runt.
Så jag förstår inte varför vi inte ramlar av.
Och sen finns det yttre rymden. Och ingen vet var himlen finns.
Ta tag! Dra ut dig!
Mamma och jag har bestämt att eftersom vi inte vet vad vi tycker om, så ska vi prova allt.
Ta det lugnt.
Det finns så många saker här.
Och ibland är det läskigt, men det är okej för det är fortfarande bara du och jag.
Kan vi åka tillbaka till Rum?
Jack.
Bara på besök.
Se er för.
Är det här Rum?
Ja.
Har det blivit krympt?
Var är allting?
Det har tagits som bevismaterial.
Bevis på att vi var här.
Det är för att Dörr är öppen.
Vad?
Det kan inte vara Rum om Dörr är öppen.
Vill du att jag ska stänga den?
Nä.
Jack, kan vi gå?
Hej då, Blomma.
Hej då, Stol nummer ett.
Hej då, Stol nummer två.
Hej då, Bord.
Hej då, Garderob.
Hej då, Handfat.
Hej då, Takfönster.
Mamma, säg hej då till Rum.
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
(Copyright) Översättning: Per Johansson BSO 2016
Swedish