Ale ne. To musíme začínat zrovna tady? Tak teda jo.
Už od narození jsem byla jasně svá.
Což ne každého těšilo.
Takový neštěstí.
Ale od toho jsem tu nebyla.
A za svým jsem si taky uměla jít.
Třeba kvůli tomuhle náhrdelníku jsem teď mrtvá.
Ale nepředbíhejme.
Už od mala jsem věděla, že svět vnímám jinak, než ostatní.
Dívej !
To ale není stejný střih. Musíš podle vzoru.
Tak se to dělá.
-Je ohavný. -Včetně mé matky.
Nebuď krutá. Jsi Estella, a ne Cruella.
Já ale zpochybňovala svět, ne ji.
Což ona dobře věděla. A dělalo jí to starost.
Pamatuj, patříš sem jako ostatní.
Mohou být rádi, že jsi tu.
Souhlas.
Tak co řekneš Cruelle, když se pokusí ovládnout tvé lepší já?
Díky, žes přišla, ale už radši jdi.
Správně. A teď se s ní rozluč.
Sbohem, Cruello.
Tak, klobouk a běž.
Nepotřebuju ho.
Buď milá. A hodná.
A přátelská!
Jak že se to říká?
„Jsem žena, slyšte můj hlas.“
Ve čtyřiašedesátém to ještě nemělo takovou váhu,
ale všeho jen do času.
Ahoj, já jsem Estella.
Vidíš to? Po škole nám pobíhá skunk!
Pěkný sáčko.
Ahoj, jsem Anita.
Estella.
Ignoruj je.
Taky že jo. Ale dlouho to nesnesu.
Ignorovat je?
Neříkala jsem náhodou „slyšte můj hlas"?
Boj! Boj! Boj!
Každý nebyl téhož názoru.
Za tohle máš u mě černý puntík.
Dobrá, hodně lidí nebylo stejného názoru.
Stačí!
Dobře jí tak!
Kamarády jsem nacházela na dost neobvyklých místech.
Ahoj.
Třeba tohohle klučinu.
To je pes?
Buddy. Našla jsem ho.
A ne tady toho.
Ale ji. Anitu zlatíčko. Jaké rozkošné jméno.
Dalo by se říct, že můj „hlas" bylo slyšet až do páté třídy.
Tedy skoro.
Nuže, všichni víme, co jsem nucen udělat.
Estello, jsi vylouče...
Odhlašuji ji z vaší školy.
Vyloučil jsem ji.
Pozdě, já byla rychlejší. Do spisu to dát nemůžete.
Řekl jsem „vyloučena“. A dřív než vy.
Neřekl.
A krom toho, vaše škola produkuje
nehorázně nekreativní a bezcitné holomky.
Nebo génia.
Tak a ven.
Ven!
Být geniální je jedna věc.
Ale vychovávat génia má svá úskalí.
Londýne, už se těš!
V podstatě nemáme na výběr.
Škola je fuč. Na tom není co slavit.
Ale...
Maloměsto by pro módní návrhářku stejně nebylo.
Můžeme sem?
Do Regenťs Parku? No bezva.
Uděláme to takhle. Hned jak dorazíme,
vyrazíme k fontáně, dáme si šálek čaje
a naplánujeme si náš nový život v Londýně.
Proč máš své nejlepší šaty?
Cestou se musím někde zastavit.
Požádat přítele o malou pomoc do začátku.
Jakého?
Přítele, kterého právě teď potřebujeme.
Už se mnou nebudou potíže, mami.
Slibuju.
HELLMANOVO SÍDLO
Svůj slib jsem myslela vážně.
Ale když holka jako já něco takového slíbí,
nevezmete ji přece zrovna sem.
Kde to jsme?
Nech si ho. Vždyť je hezký.
Bez něj to bude lepší. Jednou bude tvůj.
Rodinné dědictví.
-Pohlídáš mi ho? -Můžu?
Jdeme, Buddy.
Estello.
Vážný tón.
Zůstaneš v autě. A počkáš na mě.
Mami!
Nenápadně.
S tímhle klóbrcem na hlavě?
Ano, tak. Mám tě ráda.
Já tebe víc.
Neboj, za chvíli je tu.
Snažila jsem se být nenápadná.
To je kožešina a šifon? Jako dohromady?
Ale jak vidíte, svůj slib jsem porušila.
Tak trošku.
Jistě to bude extravagantní.
Jako vždy, viďte?
Odeberte se do východní zahrady. Uvidím, co se dá dělat.
Řekla jsem si, že zatímco je máma s tím záhadným přítelem,
po očku nahlédnu.
Potíž byla, že to jedno nakouknutí mě málem připravilo o rozum.
Netušila jsem, kde jsem nebo o co jde.
Ale poprvé v životě jsem měla pocit,
že někam patřím.
Buddy to bohužel viděl jinak.
Buddy! Ne!
Mám tě.
Ten klobouk si nech, než to někdo uvidí.
Z toho, co následovalo, bychom mohli vinit Buddyho.
Potřebuji jenom malou pomoc do začátku.
Ale pravdou je, že to já vše vyhrotila.
Ach, můj bože!
Ale ne!
Zůstane to jen mezi námi. Už se sem nikdy nevrátím.
-Mami! -Je pro mě vším.
Ne!
Nemám slov.
Došlo k strašlivé nehodě.
Byla to moje chyba.
Policejní komisaři Westone!
Ona... Vyhrožovala mi, chtěla peníze!
Zabila jsem svou vlastní matku.
Myslím, že někoho honili.
Prohledat!
A v tu chvíli...
Prohledat!
...mě nenapadlo nic lepšího
než utéct.
A utíkala jsem dlouho.
Nakonec jsem přece jen skončila v Londýně.
V Regenťs Parku.
Ale bez čaje.
Je to moje vina, Buddy.
A bez mámy.
Neměla jsem tam chodit.
Byla jsem sirotek.
Můj náhrdelník!
Smutný příběh.
Z geniální dívky byla rázem hloupá holka, která připravila matku o život
a skončila sama.
Ale nový den přináší nové příležitosti,
nebo alespoň párek kapsářů. Horáce...
Pane, neměl byste nějakej drobák?
Ne, promiň.
...a Jaspera.
Brýtro.
Zpátky!
Horác byl věčně otravný.
Mazej domů k rodince, holčičko!
Zato Jasperovi to pálilo.
Žádnou rodinu nemá.
Až tím byl otravný.
A Wink, ten byl přátelský. A zase otravný.
Buddy!
-Hej! -Padáme, Horáci.
Ale lepší být s nimi než ve vězení.
Stát!
Policie!
Vy jedni uličníci!
Bylo to o fous. Ale zdrhli jsme jí.
Myslíš?
Kde to jsme?
A teď kápni božskou.
Kde máš rodiče?
Máma umřela.
To, že kvůli mně, jsem raději vynechala.
Já jsem pro, abys zůstala. Jako člen party.
Člen party? Cože co? Musíme to probrat!
To právě děláme. A takováhle holka
by se šikla na odvádění pozornosti.
Chtěla jsem být módní návrhářkou, ne zlodějkou.
Moc toho na výběr nemáš. Jen nás.
Měl pravdu. Byla jsem utečenec.
Už zase bulí?
Umřela jí máma. Zapomněls, jaký to je?
Věděla jsem, co jim bude divný.
Ježkovy voči!
Musím si je obarvit.
No já nevím, mně se to líbí.
Připouštím, že nad mou kariérou zlodějky by máma asi nezajásala,
ale už tu nebyla.
Bez obav, to je teprve začátek. Špatností nás čeká ještě spousta.
Na to vemte jed.
Jdeme, Buddy.
Je čas!
Než jsem se vzpamatovala, uběhlo deset let.
Dalo by se říct, že jsme si vytvořili i domov.
Horáci! Postřeh!
Ještě dvě minutky! Nastavujou.
Byli jsme jako rodina.
Horáci, jdeme!
-Rodina, skvěle sebraných... -Tak obleč se už!
...zlodějíčků.
Strašně se omlouvám. Příští je Piccadilly?
Opravdu,
ale opravdu
skvěle sehraných.
Á, vystupuji.
Barončin dům módy EXKLUZIVNĚ v Obchodním domě Liberty
Rozšířili jsme podnikání.
Navrhovala jsem famózní převleky.
Kradli jsme...
Račte, madam.
Já navrhovala.
Kradli jsme.
Je ten pes váš? Tady už nás neuvidí!
A já navrhovala.
Bylo to báječné podnikání.
Dělala jsem to, co mě bavilo,
a pšenka nám jen kvetla.
Ale ať to neslo sebevíc, měla jsem pocit, že mám na víc.
Že máma by si pro mě přála něco lepšího.
Jen jsem nevěděla co.
Hej!
Co to děláš?
Taková nuda.
Nuda? Děláš si srandu?
Našel jsem pidi televizku
a v posteli ještě chrnícího Japončíka.
Pardon, ale co vy jste zač?
Pryč.
Ježíš, chlape!
Hej! Zloději!
-Dva, KW. -Hodně štěstí, zdraví!
Dělej, co tě baví!
Přejeme ti, Estell-lo-lo-lo-lo!
Ať jen dobře se máš!
I já a Jasper.
A Wink a Buddy.
To jsou ty nejhezčí narozeniny
za hodně dlouho.
Pro Judy už nezbude.
-Kdo je Judy? -To je fuk.
Ále, o nic nejde. Jenom...
Ouha, Judy.
Bude asi o hladu.
-Něco si přej. -Díky, kluci. Díky, Judy.
Co je to?
To je nabídka práce z Liberty v Londýně.
Pozice na vstupní úrovni.
Prosím, řekni, že je to hamburgrovej ráj!
Je to ten nejmódnější obchoďák ve městě.
Jak jsi to dokázal?
Zatahal jsem za nitky.
Přijati
Zbožňuju Liberty!
Jo, já vím. Zíráš na ten barák, kdykoliv jdem kolem.
Krapet jsem ti vylepšil cévéčko.
-Vlastně komplet. -To dělaj všichni.
Jo, všichni. Tak se to dělá. Máš tam pár doporučení.
Když se tě zeptaj, odkud znáš prince Charlese, řekneš, že z póla.
Jasně.
Všecko nejlepší.
„Z póla.“
A nám z toho kápne co?
Ani ťuk. Chci, aby si Estella splnila sen.
-Aha. Dobře. -Jo.
A teď vážně. O co jde?
O nic. Tak fajn, jak chceš. Jde o to,
že Estella je moc velkej talent na to,
aby se poflakovala s náma.
Díky, Jaspere.
Není zač.
Mami, dostala jsem příležitost. Tu, po které jsem toužila.
Věř mi, splynu s davem a zvládnu to.
Na zdraví.
Liberty v Londýně.
Špička módy sedmdesátých let.
Pracovali tam ti nejlepší návrháři.
A teď jsem tam pracovala i já.
Zmiňovala jste i šátek.
V úterý?
Mám to přímo před sebou. Říkal jsem, ať si to pečlivě zaznamená.
Jestli mohu, pane. Mám nápad ohledně výkladní skříně.
Náplň vaší práce je vám známa.
Nepřekračujte její hranice. Děkuji.
Teď ne.
-Pane. -Teď ne.
Ne,ne,ne.
Teď ne.
Pane, jen abyste věděl, já se s jehlou v ruce narodila,
kdyby v „úpravách" chtěli píchnout.
Jak to, že mluvíte a neuklízíte?
Postarala jste se o toalety dle požadovaných předpisů?
-Mýdlo, voda, mop, bělidlo, lesk? -Jistě.
-V tomto pořadí? -Ano. V „úpravách" by...
nelitovali.
-Čau. -Čus!
Hoj.
Zapomnělas oběd.
Díky.
Ne.
Co?
Že vás nepustím oknem vybrat sejf.
-Tak o tohle šlo? -Ne, ani náhodou.
Jo, ani náhodou.
Tak „ani náhodou", jo? Jdeme, Winku!
Ani náhodou.
Horáci.
Díky za oběd. Pa, Winku.
Jako fakt?
Super .
Je mi zle z toho, co máte za dobrý!
Cože?
Že je mi zle z toho, co máte za dobrý!
Dobrý den.
Sluší vám.
Hlavně zakrýt krk.
Je vám známo,
že máte kus banánu na tváři?
Na té druhé.
-Do kanceláře. A hned! -Už jdu.
Než mě vyhodíte, chci vám něco říct.
Ukliďte mi tady, ať se to tu leskne.
A až zítra půjdete do práce, nezapomeňte si doma mozek.
To myslím nebylo nutné.
Věřím tomu, že někde pod tím
strohým, o číslo menším, na zadku až moc upnutým oblekem
se schovává dobrák, který dá výjimečnému talentu příležitost.
Ať to sviští!
Takhle tě přece nemůžu nechat.
Tak krutá nejsem.
Co tě to napadlo, spát ve výloze?
Kdo, co...
Vážně ti to teď sekne mnohem víc.
Ne! Ne!
Poklona.
Ven! Ven!
A jéje.
Pojďte se mnou. Ten pytel nechte.
Moc se omlouvám.
Horáci, ne!
Volám policii, vandale.
Už jde! Baronka. Je u vchodu!
-Co? -Baronka!
Jde sem!
Ne!
Zdravíčko. Máte tady zadní východ, nebo...
Víš, kdo je Baronka. Ta návrhářka! Chci ji vidět.
Najdi tu holku.
To je ona.
Estello, nedávaj pozor. Jdeme!
Baronko.
Tam venku. Ta výloha.
Moc mě to mrzí.
Vysvětlím to.
Máš recht, jdeme.
Omlouvám se, Baronko.
Tu holku.
To ona zničila tu novou výlohu.
Zdárek.
Je to v řešení.
Dobrá, dobrá, klídek!
Je tu zaměstnaná?
Ach, ne, ne. Vyhodil jsem ji. Jo.
Snažíme se těmhle chudákům pomáhat, ale holt chudina.
Co dodat, že?
Takže tady nepracuje?
Pardon, já úplně nechápu...
Potíte se a jste dost cítit.
Skvělý postřeh. Děkuji.
Ty, šmudlo.
Ano?
Jeffrey, vizitku.
Vizitku?
Jste přijata. Na této adrese. V pět ráno. Přijďte včas.
Zuby. Zuby.
Vy hlupáku.
Ta holka vysekla nejlepší výlohu, co jsem za posledních deset let viděla.
Hip hip!
Mělas pravdu, nakupuje se tu skvěle.
Tady je to tak depresivní.
Barončin dům módy COUTURE
Líbila se jí moje výloha, Jaspere. Líbila se jí!
To mám radost.
Je to díky tobě.
Ne.
Takže...
A pak že z toho nic nekápne.
Je zvláštní, jak vám jedná taková šťastná náhoda dokáže změnit život.
I když zpětně vzato, „šťastná“ možná nebude to správné slovo.
A, to jsi ty.
Rychle, no tak!
Jo. Už jdu.
No pojď. Tudy.
Ticho!
Poslední přehlídka byla triumfem.
Chcete vědět, co píší v To se řekne!?
„Baronka uchvátila svými modely v duchu A-linie
se šikmým střihem a vyšším lemem,
které natolik zaujaly svým odvážným pojetím,
že publikum propuklo v bouřlivý aplaus.
Což svědčí o její genialitě."
Tuhle část vám zopakuji.
„Což svědčí o její genialitě."
Triumf.
Vychutnejte si tuto chvíli.
To by stačilo. Naše motto je být stále perfektní. Do práce.
Výlohářko!
Popadni figurínu, kus látky a něco spíchni.
Baronka chce něco extra.
Extra. Jistě.
Bez nápadu.
Úděsné.
Vy se sbalte.
Fádní, fádní, fádní.
Nikdo se tě neptal.
Asi jste mě šmikla.
Jen...
Látky! Chci takovou červenou!
Vítej ve „Druhé šanci". Jsem Artie, nebo Art, jako „umění".
Já zírám! Vypadáš famózně!
To slýchám často, tak asi jo.
A co slýcháš na ulici?
Nadávky, urážky, různě.
Přičemž slovo „normální" by snad nejvíc urazilo mou duši.
Ale to naštěstí neznám.
Jak já s tebou souhlasím.
Rozhlédni se, Popelko. Mám vše, po čem by holka, či kluk mohli toužit.
Co si budeš přát, já vykouzlím rád.
Dior, rok 1955. Nádhera.
Chanel, 1950. Jarní kolekce.
A, někdo se tu vyzná.
Z nás dvou budou výborní přátelé, Artie.
Baronka, 1965, ve výloze. Zimní kolekce.
Všimla jsem si.
Ty, šmudlo, přines mi oběd.
Losos se sójovým glazé, citrónové rizoto,
okurku krájenou v úhlu třiceti stupňů o šířce tří milimetrů,
sedm lístků petrželky navrch. A sekat, netrhat!
Jistě.
Jako obchodní domy, nabízející váš sortiment,
jsme si mysleli, že bychom vám mohli poskytnout nějaká data.
Postřehy.
A, skvěle. Začnu já. Mohu?
Mé postřehy.
Jste malý, tlustý a páchnete jak uzenáč.
Jste barvoslepý, ale předstíráte, že ne.
Vy nejste schopen převzít odpovědnost.
Výnosy vám klesly o patnáct procent, návštěvnost o dvanáct a půl.
Dělám si vlastní průzkum.
Váš obchodní dům nebyl rekonstruován od Blitzu.
Lidé nevědí, zda u vás nakoupit, či padnout na zem a krýt se.
A většina peněz určených k renovaci končí ve Švýcarsku.
Na vašem účtu číslo: 3-2-2-5-4-7-6-6,
abych byla přesná.
Za mě vše. Teď vy.
Jsem jedno ucho.
Hezký den.
Imbecilové.
Oběd!
Konečně někdo schopný.
A někdo méně. Můj právník, Roger.
Ačkoli téměř všechen svůj čas tráví v šantánu u piana,
právník je to slušný.
Dobrý den.
Dobrý.
Piano je bezva.
Ano.
A teď mých devět na ouško. Oběd do krabičky, Estello.
Chtělo by to podšívku.
Můžeme přidat tyl, aby to bylo víc nadýchané.
Vždyť to říkám.
Baronko.
Pospěš, Estello.
Šperky.
A Estello, ať je ten živůtek
extra úzký.
Estello, načrtlas ho extra úzký?
Dobře, jak vypadám?
-Famózně. -To přece vím.
U kaž.
A podle tebe?
Ty budeš jednou...
něco asi.
Odcházíme.
To je můj návrh.
Baronka řekla, že jednou budu „něco asi".
To je asi dobře.
Všechno se to vyvíjí fakt prima, mami.
Snažím se být Estellou, jakou sis přála.
Většinou. Funguje to.
Kéž bys to mohla vidět.
Něco mě na tom irituje
a já vždy věřím svým instinktům.
Myslím, že kdybychom trochu zabraly...
Tak ty myslíš! A co?
Že by to bylo lepší.
Taky že je.
Váš náhrdelník.
Rodinný šperk. Jedna zaměstnankyně mi ho kdysi ukradla.
Ne, to teda ne!
Pardon.
Malá chybka v intonaci. Myslela jsem...
„Ne! To teda! Ne!" Ona u vás pracovala?
Kdysi dávno.
Ukradla ho,
hloupá se sem vrátila,
a nakonec se zřítila z útesu.
Jak hrozné.
Ano. Zrovna jsem pořádala zimní bál
a její smrt byla nemilým vyrušením.
Čas na mých devět minut na ouško.
Kdo byla ta žena?
Není podstatné, kdo to byl.
Podstatné je to, jaké mám štěstí. Nicméně měla děcko.
Dítě je jako vločka. Výjimečné, bla bla bla.
Prachobyčejná vyděračka to byla.
Možná... Možná to děcko měla jen moc ráda.
Možná to byl jediný člověk, o kterého se měla starat a žalostně selhala.
Mluv.
Baronko, máme jít na tu schůzku v Ritzu.
Bože, ty to vidíš.
Náhrdelník. Rogere, boty.
Nesahat na kotníky.
Jistě, pardon. Hotovo.
Jdeme.
Nebyla to máma, kdo žalostně selhal, ale já.
A nehodlala jsem to udělat znovu.
Já říkal, že tu bude.
Hoj!
Trable?
Udělala z mámy zlodějku.
Prý jako matka selhala.
Co? Tvoje máma? Ona znala tvoji mámu?
Jo, nakonec to byl její večírek tenkrát.
Máma pro ni kdysi pracovala.
Při útěku jsem náhrdelník ztratila a ona ho našla.
Je můj. A vezmu si ho zpátky.
-Vezmeš, jako že... -Ukradnu.
Jo.
Dámy a pánové, z toho může něco kápnout.
Její Černobílý bál. Tam to zfouknem.
Naše největší fuška. Horáci, dávej pozor.
Musíme zjistit jejich systém zabezpečení.
Devět minut na ouško.
Kde mají kamery.
Kde stojí ochranka.
Jaký mají harmonogram.
Musíme vědět o každém detailu, o každé skulince.
Tak jo, na toalety doleva a pak až na konec chodby.
Díky.
Pak už jen zbývá bloknout bezpečnostní systém, cinknout kamery,
otevřít sejf, ukrást náhrdelník...
To vše během největšího večírku sezony.
S tolika hosty bude mít ochranka co dělat.
K tomu, abych se dostala ke klíči od sejfu,
musíme udělat haló v sále.
A to provedeme jak?
Zjistila jsem, že z těch večírků nechává vyhazovat ženy,
které uráží její vybraný vkus.
Staré ženy. Ženy ve zlaté.
Smutné ženy.
Ženy s pudlíky.
Ale i ty perfektně oblečené, na kterých mohou všichni oči nechat.
A co nějaká ta stará babka?
Ne, Horáci. To já udělám to haló.
No tak jo.
Navíc, co se chaosu a katastrof týče, je to má silná stránka.
No, o tom nic nevím. Ale má to háček.
Nepozná tě náhodou?
Má recht.
-Asi jo. -A nepřijdeš
kvůli tomu o práci?
To není v plánu.
-Myslím, že tě baví. -Ty myslíš, jo?
Vidí v tobě talent, nebo ne?
Jo. Jo.
Víš, možná... Třeba ti ten náhrdelník ani neschází.
Možná...
Ale no tak! O ten tu jde!
-Je to jen náhrdelník. -Chci ho zpátky!
Ona je šéf.
A máte pravdu.
Máte pravdu. Poznala by mě.
Estella na ples nemůže,
ale může jít někdo jiný.
HUBENÍ ŠKŮDCŮ LONDÝN
A jde se na to!
Jo, trochu někomu zkazíme den.
To jako Baronce?
A komu jinýmu asi.
Jasně.
Proč? Komus myslel...
Říkals „někomu".
-A to může být kdokoliv. -Nemysli a pojď, Horáci.
Dnes ne, synu.
No jo, ale oni říkali, že je to naléhavý.
Je to soukromá akce.
Havěť, se kterou se potýkám, ta nečeká na pozvání.
Prostě naleze dovnitř a všecky nóbl rafne.
Ty maj pak pěnu u pusy, panenky se jim začnou protáčet
a pak všecky ty nóbl umřou.
Tak to je dojemný. Málem jsem uronil slzu.
Pozor. Teď klid.
A hlavně se neotáčejte.
No co tam tak stojíte? Ať už je pryč!
Kdybyste mě bejval poslech. A umejt ruce!
Pěknej macek, co? Krysa jak pes. A přitom krysa!
Slečna Anita Zlatíčko.
Baronko.
Za dnešní exkluzivitu pro To se řekne!, jsem vám vděčná.
Ne natolik, abyste dodržela dress code.
Černobílá.
Asi mi vyteklo pero. Můj pracovní nástroj.
Lidi nezajímají ty vaše článečky, drahá.
Jen to, jak vypadám.
Jste okouzlující, Baronko.
Velmi mírně řečeno, jako vždy.
Takže...
na mě.
Na Baronku!
Nemáte oheň?
Sem s ní.
Jdeme, Winku.
Jsem krapátko nervózní.
Není nutno dělat scénu.
Ale ano, je.
Moje ruka. Asi je zlomená.
Je tady někde doktor?
Ha! Už je to dobré.
A jen tak na okraj, to vše dělám na jehlách.
Krysáku! Konec! Vidí tě na kamerách. Končí.
Cože?
Je vás na mě šest, takže nakonec prohraj...
Ale první dva, co se přiblížej, to ode mě šeredně schytaj.
Spouštím plán B.
Ne,ne,ne!
To se podívejme!
Ne. Padej! To jsou moje dráty!
Takže se zkuste domluvit, kdo to bude.
A je to.
Ne,ne,ne.
Ohyzdo jedna! To bylo jen jako, Winku.
Tak jo, u nás dobrý.
Moc se omlouvám.
Moment! Ještě jsme nezačali, drahoušku.
To jsou dva? Ztrácím přehled.
Bože na nebi, tak už ji přiveďte!
Hej. Víš, že máš bejt mrtvej!
To už je trochu moc.
Tady není nic k vidění.
Horáci, jak to jde?
Já ti řeknu jak.
Žádná sláva.
Ale ne.
Kdo jste? Vypadáte nějak povědomě.
Vypadám fantasticky. Ale povědomě? To těžko, drahá.
Ty vlasy jsou pravé?
Černobílý bál. Ráda dělám dojem.
Jistě. A vaše jméno?
Cruella.
Opravdu famózní. To je váš návrh?
Vlastně je váš. Rok 1965.
Pak není divu, že se mi líbí.
Upravila jsem ho.
Sednout. Trvám na tom.
Jsem v úžasu a to se nestává.
Ano. Nejsou nádherní?
A též krutí.
Má oblíbená kombinace.
Co chcete? Očividně jste chtěla získat mou pozornost.
Chci být jako vy.
Vy jste velice mocná žena.
K tomu můžu říct jen jedno.
Máte-li potřebu o moci mluvit, potom ji nemáte.
Jo, to je fakt. A proto jsem tady a proto o ní mluvím.
Pořád mě stíháte, nebo mám ubrat?
Jste vtipná.
To nejsou jen krysy. Ale myši, ještěrky...
Mývalové. Tady se voplenduje prevítů!
A hele ho, hybrida!
Odkud jste?
No...
Víte...
Ze severu. Přibližně.
Tak trochu na jihu severu, což je v podstatě západ.
Tak to už by stačilo. Ráda jsem s vámi poklábosila,
ale obávám se, že vás budu muset nechat zatknout za...
vniknutí.
To je krysa?
Ach, můj bože! Sundejte to! Zmiz! Fuj!
Někdo mi ukradl náhrdelník.
Já se loučím.
Teď to má grády!
Ten pes. Stát! Zloděj!
Jsi ta nejodvážnější krysa, co znám.
Proč zrovna teď?
Jen doufám, že máme i plán C.
Proč? Jakej plán C?
To bych rád věděl. Máme plán C?
Jo, ale...
Sedejte!
Jo.
Neloudej se! Buď pes!
Já nevěděl, že umíš řídit!
Neumím.
Bacha, auto!
Dobrý. Zastav tu káru!
Co se ti děje?
Hej, hej! Co vyvádíš? Kam jde?
Baronka mi zabila mámu.
Co? O čem to mluvíš?
Ta píšťalka. Poštvala na ni psy.
Nemohla jsem za to.
To ona ji zabila.
A bylo jí to jedno!
Tak to potěš.
Údajně existuje pět fází smutku.
Popírání, hněv, smlouvání, deprese a smíření.
Já bych ráda přidala ještě jednu fázi.
Pomstu.
Teď budem zalezlí.
Jo.
Včera večer jsme to krapet přepískli.
Neříkej. Do dortů padám rád.
Brýtro, hoši.
Dobrý.
Takže začneme.
Zabít ji ale nechceš, ne?
Prozatím to nemám v plánu, ale štěstí přeje připraveným.
Takže ne?
Pokud jsi slyšel „ne"... A teď k tomu náhrdelníku.
Jeden z dalmatinů ho sežral.
Nevím přesně který, takže je musíte unést všechny.
Hele, promiň. Zpomal. Co? Cože...
Zlato, pokud se budu muset neustále opakovat,
nehnem se z místa.
Proč mluvíš tak divně? Je po fušce.
Ten náhrdelník jednou stranou vešel.
Takže tou druhou musí ven. Tak už to chodí.
A co snídaně? Ta, co je teď na zemi.
Co je dál v plánu? Kam to jdeš?
Co máte vědět, víte.
Ale takhle přeci normálně...
-nepracujem. -To bylo silný kafe.
Jo, ale pochop, přišla o mámu. Musíme ji teď trochu šanovat.
No, to bude srandy kopec.
-Mý křupinky pláčou! -Já vím.
Jdem pro ty psiska.
Anita Zlatíčko, moje zlatíčko.
Estello, to už je let.
Víš, na tom bálu jsem nestačila zírat a pak mi to došlo.
To je Estella ze školy!
Žádná Estella už není.
To bývalo.
Teď jsem Cruella.
Takže, ty chodíš po bálech a tam fotíš a sbíráš klepy.
To je tvůj džob?
Ano, ale zní to zábavněji, než to je.
Nezní to zábavně. Zní to užitečné.
Chtěla bych začít s vlastní značkou.
Co kdybychom se my dvě spojily a tomuhle plátku,
místo starý báby, o který věčně píšete, daly grády?
Máš tu svou jiskru v oku.
Jakou myslíš?
Pomalu si začínám vzpomínat,
žes v sobě měla jistou divokost.
Tak to si vzpomínáš, jaká sranda to je!
S tvojí pomocí se dozvědí o tom, kdo já jsem.
Všiml sis, že spousta páníčků jde do podoby svejm psům?
Ne. To jsem si nevšiml.
A co teď?
Zkus bejt trochu profík, Horáci.
Máme tu práci, jo?
Winka mají všichni rádi. Tak nevím, jestli to vyjde.
Bude muset.
Bacha, Winku, vycejtěj strach.
Zůstaň, Genghis.
Hej!
Já říkal, že to vyjde.
Kdo by tenhle ksichtík neměl rád?
To jsi ty.
To jsem. A ty si o mně čteš.
A ty jsi v mém shopu.
To jsem já, Estella.
Páni. Vida, vida, vida. Vypadáš báječně!
Pěkně jsi zašajnila!
Teprv se zahřívám, drahoušku. A potřebuju pomoc.
Chci dělat art, Artie...
a chci dělat trable. Bereš?
Já trable zbožňuju.
Já nejsem nepřítel! Přestaň!
Hej, hej, hej! Tak hej. To nic.
Hej! Hej, hej! Přestaň! Tak dost! Fuj!
Hej! Fuj! Hej!
Ale no tak! To není tvoje!
Máte je.
Artie, hoši. Hoši, Artie.
Artie se usalaší dole. On se totiž vyzná v módě.
Jsou děsně agresivní.
Na procházku s nima a nakrmit. Ten náhrdelník musí ven.
Když jsme ten tým, mohla bys jít i ty. Nebo jsem „tým" jen já?
„Tým" možná ne, ale blb jo.
Helé! Takhle s náma nemůžeš mluvit. Pomáháme ti.
Tak nepomáhej.
Mamka s taťkou se hašteří.
No nic, jdu si dolů vybalit.
Tak dost už. Klid. Klídek.
Jdeme, psiska. Regenťs Park volá.
Mohla bys bejt hodnější.
Nemám čas. Musím do práce. Teď jsem návrhářka.
Jako vážně?
Nepřítele si drž u těla.
Voilà! Cruella byla dlouho pod zámkem.
Teď bude na střídačce pro změnu Estella.
Teď jsem všem jen pro smích.
O kom se mluví a píše, ten žije, Baronko.
I když jsou tentokrát trhákem krysy.
Viděl jste ty její vlasy?
Jen náhoda. Dnes takhle chodí všichni mladí.
Díky, Johne. Jste neuvěřitelně...
Nápomocný.
Dělám, co můžu.
Žádá si tě, pospěš.
Tak šup!
Tady je.
Pozdě. Čapni blok.
Pardon.
Fakta z módy.
Vrcholem Londýnského módního roku je vždy jarní kolekce.
S dovolením.
Moje jarní kolekce.
Potřebuji dvanáct návrhů a zatím mám...
Momentíček.
Hodlala jsem ji připravit o vše, co milovala...
Její podnik,
postavení...
Nula.
Do tří do rána chci deset uspokojivých návrhů.
O sebevědomí.
Odchod.
Děkuji.
Vděk je pouze pro nuly.
Skvělá rada, děkuji.
Co jsem říkala?
Tak neděkuji a...
Chápu. Díky.
-Zmiz. -Mizím. Takže, prostě...
Jak že psi zmizeli?
Tak je najděte!
Horáci. Hrajou.
A jo, ten zápas!
To si děláte srandu! Jste zvířata!
Vždyť já na tom spím!
Dávaj fotbal, tak nazdar.
Aha, fandíte Tottenhamu.
Tak to nebudete tak špatný.
Dvě minuty. Náhrdelník?
Ne. Ale ticho jo. Pro začátek dobrý.
„A děkuju, že za mě všechno odedřete."
„Ale prosím tě, vždyť jsme tým."
LONDÝNSKÝ GALAVEČER
Baronko! Tady!
BUDOUCNOST
Anita Zlatíčko
TO SE ŘEKNE! JE CRUELLA BUDOUCNOSTÍ?
„Cruella.“ Cruella.
Co je to vůbec za jméno? Nu což. Konečně solidní konkurence.
Zašlapu ji do země, tak jako ty před ní.
Najdi ji. A Rogere, všechno o ní zjistíš.
Jsem spíš právník, než detektiv, já...
Ano, už běžím.
POLICIE v KONCÍCH
KDE UDEŘÍ CRUELLA PŘÍŠTĚ?
KDO JE CRUELLA
CRUELLA V ZÁŘI REFLEKTORŮ
BARONKA DO STARÉHO ŽELEZA CRUELLA NOVOU MÓDNÍ KRÁLOVNOU
CRUELLA DOBÝVÁ SVĚT NA ÚKOR BARONKY
VYKLIĎ POLE, BARONKO CRUELLA PŘICHÁZÍ
Nemáme žádný ikonický model.
A to individuum Cruella je snad všude.
Chci nápady.
Estello, co pro mě máš?
Zdáte se rozrušená.
Mí psi jsou fuč, někdo mi ukradl náhrdelník,
a ta kreatura Cruella je...
Tahle přehlídka musí být top.
Skáknu vám pro okurečku? Tence pokrájenou?
Odchod.
A ať ten tvůj vysušený pidimozek kouká s něčím přijít.
Jistě. A díky.
Jen si jděte nacpat břicha, líní blázni.
Co? Hej!
Estello, ty jsi mi ale tajnůstkářka.
Byla jsem na polední pauze a na veřejném místě.
Ano, ta ulička je moje.
Vážně? Patří vám i uličky?
Uličky, návrhy, lidi, jejich duše.
Přečti si pracovní smlouvu.
Zdá se, že už svůj ikonický model mám.
Jak se ti líbí?
The National Herald KDO JE CRUELLA?
BARONKA ZAŽÍVÁ POKLES TRŽEB
JE TO CRUELLA?
CRUELLA STÁLE ZÁHADOU POLICIE POSTRÁDÁ VODÍTKA
CRUELLA JE STŘEDEM POZORNOSTI
Zažalujeme ji za hanobení,
neoprávněné věznění, vandalismus. Cokoliv.
Poté, co jsem prostudoval všechny předpisy a promluvil s policií,
nevím, zda existuje právní cesta...
Můžeš na chvíli zmlknout, Rogere?
A Proč?
Abych měla prostor tě vyrazit.
No konečně. Máš padáka.
Roger mi zazlíval, že kvůli mně dostal padáka,
jenomže ho dostal prostě proto,
že to byl Roger.
Podmalovaný oči tě nezachrání, tuctovko.
Ale musím uznat, že oko máš teda dobrý.
Baronko.
Kdo to je? A kde se schovává?
To nevím.
Tak ty mi budeš lhát?
Já... Ne, já...
Nebreč.
Já nebrečím.
Ale budeš.
Máš něco?
Ale no tak!
-Furt nic? -Nic!
Víš, dělám si o ni starosti.
Co, o Estellu?
Jo.
Prostě se moc vžila do role.
Tý potvory. Klid, potvoro!
Kde jsou korálky na výšivku?
Objednány. Už čekáme jen na troubu, co to má doručit.
KŘEHKÉ DOVEZENO Z JIŽNÍ AMERIKY
Pěknej den, slečinko.
Mám pro vás to nejčučavější módní zboží.
Děkuji vám, nejčučavější doručovateli.
To je...
Úchvatné.
Opět jsem to dokázala.
Pojďme tvořit dějiny.
Tohle je na drink. Estello, pojď.
Dej to sem, prokristapána.
Zmiz.
Tak na mě.
Na koho jiného bych tak měla připíjet?
Na mě?
Za návrh vašeho ikonického modelu?
Teď jsi mi užitečná.
Až nebudeš, poletíš.
Jak motivující.
Děkuji.
Ostatní ti musí být ukradení.
Nejsou nic víc, než překážky.
Jak začneš řešit, co taková překážka chce, končíš.
Kdyby mi někdy na někom záleželo,
jsem mrtvá jako spousta jiných neobyčejných žen.
Se šuplíkem plným skrytého génia a srdcem plným hořkosti.
Ty máš na svou vlastní značku.
Otázkou je, zda ti neschází pud zabijáka.
Já věřím, že ne.
Správná odpověď. Dobře.
Postačí se jenom zbavit té...
otravné Cruelly, nemyslíš?
Ta vám musí pít krev.
Upřímně?
Jsem na vážkách.
Je dobrá.
Drzá a excelentní.
Ale je to buď „ona, nebo já".
A já volím sebe.
No, s touhle Šípkovou Růžou sranda nebude.
A co zkusit...
Tohle?
Nekecej!
Budem muset trochu přitvrdit.
Zahráváš si.
Cruella říkala, že o nás musej vědět.
Jo, to říkala.
Ta Cruella už mě docela unavuje.
Jo.
Co se děje?
V noci se k nám snažila vloupat.
Ale kdo?
Cruella. To dává smysl.
Máme senzační, pekelně drahý model. Takový by si nikdy nemohla dovolit.
Ta holka se neštítí ničeho.
Klidně to mohla být ona. Být na jejím místě, taky bys to zkusila.
Nebo ne?
Brou. Šup do hajan. Zítra je velký den.
A nezlobit!
Dobrou.
Co je?
Chybí mi Estella.
Gól!
Byl by z nich skutečně fantastický kabát.
Z těch psů?
Dělám si srandu.
Víš, co chybí mně? Ten Jasper se smyslem pro humor.
Jasně.
Víš, všichni jsme zažili něco zlýho.
Já, on, ty. Ale vždycky jsme stáli při sobě.
Nic víc nežádám. To je to tak těžké mě podpořit?
Ne. Estellu ne, to jde snadno. Ale pomáhat Cruelle...
To je zlej sen.
A zlej sen je proti tomu procházka růžovým sadem.
S Cruellou věci odsejpaj.
S Estellou ne.
A já mám fůru práce.
Takže pokud jsi skončil...
A tím „pokud" myslím „skončil".
Vyhovuje se.
Až dorazí Estella, zaveďte ji do mé kanceláře a tam ji zdržte.
Zajisté.
Ale myslím, že se mýlíte. Ona to není.
Platím vás za názory, nebo za poslušnost?
A vás můj názor nezajímá?
Postarám se o to.
Mluv.
Co tím myslíš? Jak „zasekl"? Hosté už přicházejí.
S tím zámkem něco je, Vaše Jasnosti.
Otevřete to, jak chcete. Ale hoďte sebou!
Ta jedna malá...
Dámy a pánové,
přivítejte. . .
Cruellu!
Šlape jim to.
Ta hudba.
Zabila mi psy.
A udělala z nich kabát.
Hej! Zmizte! No tak!
Jak milý, že nám poděkovala za pomoc.
Vděčnost sama, co?
To jsme se dočkali.
Kde je ta malá ubrečená holčina z lavičky?
Ta už není.
Měli jsme ji na tý lavičce nechat.
Madam, vítejte.
-Zdravím. -Mohu vám něco nabídnout?
-Dvakrát kormu. -Dobře.
Jednou kuře tandoori a ke všemu rýži.
Není problém.
V Regenťs Parku dnes vypukl doslova módní poprask.
Cruella. Jedni ji nazývají návrhářkou, druzí vandalem.
Kolují dohady, zda byl její kabát skutečně z dalmatinů.
Důvod k oslavám, madam?
To vskutku ano.
Královna je mrtvá!
Ať žije královna!
Cruello.
Já žasnu.
Vy jste vážně psycho.
To od tebe vážně těší.
Prokázalas potenciál.
Stejně jako Estella.
Já jdu zase pozdě?
No páni, šéfová, jak dopadla přehlídka?
Tohle je mezi námi.
A Jaspera s Horácem,
ty trapáky, co se od vás nechali sledovat, ty nechte.
Ale zajisté. Nechám je zavřít.
Za co?
Za únos psů?
Tvoji vraždu.
Tomu nikdo neuvěří.
Pro větší věrohodnost nechám do scénáře vložit
kapitolku s tvým ohořelým tělem.
Nic moc.
Hni sebou. Dělej.
To je pěkné.
Chcete mě zabít, protože jsem vás zastínila?
Vím, že jste mi zabila mámu.
Asi bys měla být konkrétnější.
Cože?
Koho přesně?
Zkus trochu zúžit výběr.
Tehdy na útesu.
Poštvala jste na ni psy.
Ach ták. Už jsem doma.
Tak proto jsi tak namíchnutá.
Proto to hudební divadýlko.
Zabiju vás. I ty vaše psiska.
Já čekám.
Pánové,
můžete mě na chvilku pustit?
No tak. Určitě vám taky leze na nervy.
Tak dost.
Sbohem, Cruello.
Psi.
Zlobíš, Genghis.
Dám tip tisku.
Velmi ráda jim povyprávím, jak jsi pro věc
uměla vzplanout.
Vydržte. Tam nahoře.
Zpátky! Není tu bezpečno. Ustupte, prosím.
Nejnovější zprávy.
Cruella, které se podařilo ze světa módy vyšachovat Baronku,
dnes v noci zemřela.
Londýnská módní provokatérka je po smrti.
Baronka s Cruellou byly sokyněmi.
Konkurentka Baronky zahynula v plamenech.
Cruella, zářící hvězda módní scény londýnského West Endu,
dnes tragicky zesnula při požáru.
Co?
Čaj, slečno Cruello?
Jak to, že jsem naživu?
Protože jsem vás vytáhl z plamenů dřív, než vás stačily pohltit.
Něco pro vás mám.
Našel jste ho?
V ohni.
Ujišťuji vás, že jsem jej řádně vyčistil.
Mohu vám něco ukázat?
O tom klíči jsem neměla tušení.
K čemu je?
K tomuto.
Baronka má dítě?
Vás.
Mohu vám to osvětlit?
Baron byl starý dobrák.
Baronka na rozdíl od něj odjakživa trpěla narcismem.
Takže když zjistila, že je v očekávání...
-Jsem těhotná. -Rekněme, že neměla radost.
Baron byl nadšen.
Natolik, že Baronce věnoval rodinný šperk.
Náhrdelník přijala, ale s vámi měla jiné plány.
Dost.
Pořád mluvíte o „mně".
Jste totiž její dcera.
Já u vašeho narození byl.
Baron odjel a ona mi tehdy nakázala nemyslitelné.
Víte, co dělat.
Dostal jsem ďábelský úkol.
Věděl jsem, že vás musím ochránit. Ale jak?
A pak jsem spatřil Catherine, tu nejmilejší ženu pod sluncem.
zachránila vás.
Baronka oznámila vaši smrt.
Baron se žalem utrápil.
Snažím se vám říct,
že jste právoplatnou dědičkou veškerého jmění barona.
Sídla, titulu... Prostě všeho.
Ta psychopatka nemůže být mojí matkou.
Ne.
Hej!
Mám já to ale den.
Má nemesis
je má skutečná matka,
která zabila mou domnělou matku.
Asi ses vždycky bála,
že budu psychopat
po svý pravý mámě, viď?
To vysvětluje to tvým „ztiš se" a „nevyčnívej".
Tvarovat mě láskou, to byl tvůj plán.
Snažila jsem se.
Hrozně moc,
protože jsem tě zbožňovala.
Ale je to tak,
že já prostě nejsem
ta sladká Estella,
ať už se snažím sebevíc.
Nikdy jsem nebyla.
Jsem Cruella.
Narodila jsem se geniální,
zlá
a tak trochu šílená.
Nejsem jako ona.
Jsem lepší.
Tak či tak...
Musím fičet.
Teď přijde pomsta, odplata a zkáza.
Ale tebe mám ráda.
A vždy mít budu.
Ti dva jsou pod zámkem, ale máme problém.
Za problémy vás neplatím.
Nenašli jsme její tělo.
O čem to mluvíte?
Je toho plná televize i rádio.
Někdo jim dal tip,
ale nejspíš špatný.
Děkuji za váš čas.
Neschopný jako vždy.
Příště nestůj, kde nemáš!
Furt nemůžu uvěřit, že je mrtvá.
Seber se, Horáci. Ve vězení se nebulí.
Jo.
Zavzpomínejme na Estellu.
-Estella. -Estella.
Žádnej brek.
Cruellu pusť z hlavy.
Slyšels to?
Něco jsem slyšel.
Hej, pojď sem!
Zůstaňte tu a hlídejte vězně!
Co?
Winku!
Ty ses neusmažil!
Kdes u všech čertů...
Díky!
Dostaneš hudlana přímo na čumisko!
A je mi fuk, v čem ses rochnil!
Chcete svézt?
-Ne, projdem se, dík. -Ty žiješ!
Hej!
Nejsem tvůj vořech, abych ti panáčkoval.
Nic proti, Winku.
Chytnou vás a zavřou.
Než ses ukázala, bylo nám hej. Nějak si poradíme.
Jo, přesně tak.
Smaženka by bodla.
-Jo, dáme smaženku, ale bez ní. -Souhlas.
Neříká se mi to lehko.
Baronka je moje pravá máma.
Tak tos mi rozhodila sandál.
To dost vysvětluje.
Nejdřív nařídila zabít mě.
A pak zabila tu nejhodnější ženskou,
i když krapet ulhanou,
co kdy vůbec žila.
Tak moc dík za sváču a šílenou stórku.
Hodně štěstí!
-Já bych si klidně přidal. -Jaspere.
Jsme v situaci „zabij, nebo budeš zabit".
Jasně a ona je na rozdíl od tebe vraždící maniak.
No, kdo ví, jak to bude, až budu starší.
Vtipný.
Kdybych věděl, že je to vtip.
Není to vtipný.
Byl to vtip! Byl to vtip!
Jde o to, že nemůžu utéct.
Ona mě najde, Jaspere. A ty to víš.
Musíme ji zastavit.
Trochu jsem to přepískla.
Omlouvám se.
Jste moje rodina.
Jste všechno, co mám.
-Vytáhla na nás city. -Jo, to teda.
A zabírá to.
Jo. Tak jo, fajn.
Jakej je teda plán?
O víkendu pořádá Baronka dobročinný galavečer.
Potřebujeme adresy a míry všech pozvaných.
Jasně.
A Artieho bandu švadlenek, ovšem.
Toho žeru.
Černý plášť, spoustu barvy.
Fakt jo?
Několik vyztužených korzetů.
Máme si to psát?
Pardon. Nevěděl jsem, že máme společnost.
Johne, oni jsou moje rodina.
Chvíli tu pobudou.
Čus.
Došly vám lívance.
Vražedkyně dalmatinů mrtvá Čeká Baronku Comeback?
Zavřeno.
Zrovna tady o tobě čtu, ty jedna vražedkyně štěňátek.
Na puntíčky mám holt slabost.
Nezabilas je.
Ne.
Ale lidé doslova prahnou po bizarnostech
a já jim to ráda poskytnu.
Famózní.
Jen drobnost. Nejsi mrtvá?
To jsem. Ano.
Smutné, věru.
Ale i užitečné.
A věz, Artie, že už mám plán.
Jistěže.
A ty mi s ním pomůžeš.
A co za to?
Večer plný okázalosti, zmatku a možná přijde i smrt.
Beru, beru, jen ta smrt mě malinko děsí.
Ty to nebudeš.
Tak beru kabát a jdu.
BARONKA už SE NEPRODÁVÁ
SVĚT MÓDY
OPLAKÁVÁ
CRUELLINU SMRT
CRUELLINA SMRT ZASÁHLA SVĚT
FIASKO S MOLY
POSTAVÍ SE BARONKA NA NOHY?
BARONKA UŽ SE NEPRODÁVÁ
POKLES TRŽEB O 27 % PO JARNÍM DEBAKLU S MÓDNÍ PŘEHLÍDKOU
DOKÁŽE GALAVEČER
BARONKU ZACHRÁNIT?
Pro mě?
JE BARONKA MINULOSTÍ?
VLÁDA BARONKY U KONCE?
ROZHODNE DOBROČINNÝ GALAVEČER
O OSUDU
BARONČINA DOMU MÓDY?
Na památku Cruelly si prosím oblečte toto Baronka
Ahoj.
Promiň.
Velká noc.
Jo, to je.
Jseš si tím jistá?
Ne, fakt. Myslím to vážně.
Tak to je vážně milý.
Hele.
Já vím, že to bolí.
A vím, že za to může ona,
ale její smrtí nic nevyřešíš.
Nezabiju ji.
Slibuju.
Tak jo, fajn. Platí.
Pokud teda nebudu muset.
Děkuju za pomoc.
Jo. Víš, občas mívám problém ti odmítnout.
A to se mi na tobě líbí.
Tak dík?
Když jsem ho opravoval, všiml jsem si jména.
A je to ďábelský jméno.
Je to Devil!
Je to „DeVille", ty ďáble.
DeVille.
To zní hezky.
No tak. Všichni do pozoru.
Pěkně zpříma.
Fajn.
Je čas.
Když jsem tehdy před lety řekla: „Víte, co dělat",
jak jste to pochopil?
No, byl jsem poněkud zmaten.
Ale nenapadlo mě,
že byste chtěla zabít své jediné dítě.
A já myslela, že si rozumíme.
Nuže?
Doufám, že ji máte schovanou v kabátu.
Ne, Baronko.
Georgi, pojď sem.
Dnes se tu ukáže.
Nikdo ji nesmí vidět.
Všichni ji mají za mrtvou.
Což, jak pevně doufám, brzy i bude.
Mám pro ni překvapeníčko.
Jeden malý elektrošok a bude krotká jak beránek.
Dej mi to.
Jak působivé!
To by mě bavilo celý den!
Najděte ji, vy tupouni!
Proč jenom já jediná jsem tady ta schopná?
To musí být náročné.
Dnešní noc bude nezapomenutelná, Baronko.
V to také doufám.
Tak jo, hoši. Buďte ve střehu. Přijíždí první vůz.
A máme ji tady.
Tak to si vyprošuji!
To není ona.
Tady je, tady.
To není ona.
-Jak se opovažujete! -Omlouvám se, madam.
Něco tu nehraje.
Čas na mé ántré, drahoušci.
-Baronko, já... -Je tady?
No, to je právě to. Ona...
Policie. Jak mohu pomoci?
V Hellmanově sídle dnes dojde k loupeži.
Kdo volá?
Všem týmům. Baronka vás chce v knihovně.
Je dost běsná.
Jsem žena a hledám toaletku.
Děkuji vám všem, že jste přišli.
Jaká to pocta naší drahé přítelkyni,
která se už nikdy nevrátí.
Smutné.
Dojemné.
-Na Cruellu. -Na Cruellu!
Bravo!
Ten pes je pro mě jako můj syn.
Jsi mrtvej!
Měl jsem ho na lopatě.
Ale jdi, ty brepto.
Tak kde je?
Nebyl to přípitek na její smrt?
Kde je ochranka?
Je tu. Cítím to v kostech.
Najděte ji.
Zaberte!
Zabít!
Sednout.
Ahoj, Cruello.
Nerada vám kazím večírek, ale přišla jsem vás zničit.
Poněkud absurdní.
Tohle je klíč, co byl v náhrdelníku.
Je to klíč ke skříňce s mým rodným listem.
Ahoj, matko.
Teď už to dává smysl.
Co?
To, že jsi tak výjimečná.
Jistě, jsi totiž moje.
Toužila jsem mít v životě někoho
výjimečného jako jsem já.
Spíš jsi mě toužila zabít.
Chybka.
Ale to překonáme. Vím to.
To těžko.
Dobrý večer.
Baronka si přeje,
-abyste vyšli na terasu. -Jistě.
Pánové, Baronka vás zve na venkovní terasu.
Nejsi tu kvůli mstě.
Jsi tu, protože jsi brilantní návrhářka, a k tomu jsi ďábelsky geniální.
Ty potřebuješ mezi sobě rovné.
Ty potřebuješ mě.
Svou pravou matku.
Která pochybila,
když nechala něco tak mimořádného jít.
Jablko nepadá daleko od stromu.
Dobrý večer. Jste úchvatná jako vždy.
Baronka si vás žádá venku.
Mrzí mě to.
Vážně?
Ano.
Mohu tě obejmout?
Ano.
Nehodláš mě shodit z útesu, že ne?
Jsi tak vtipná, drahá.
Moc vtipná.
Nádhera.
Zmetku.
Skočila.
Viděli jste to? Ona skočila!
Chtěla mě stáhnout s sebou.
Skočila, skočila, skočila!
Co na mě tak civíte?
Skočila sama!
Co děláte s těmi pouty? Skočila!
ESTELLA NÁVRHÁŘKA DCERA MRTVA
A tak jsem umřela.
Tedy Estella.
Chuděra. Na její pohřeb nikdo nepřišel.
Tomu říkám smutný konec.
Úkladně zavražděna
svou vlastní matkou.
Zmetku.
Ale pozor.
Před smrtí Estella odkázala veškeré své jmění drahé přítelkyni
Cruelle de Vil.
ĎÁBEL
Copak to, vy idioti, nevidíte?
To celé s Estellou je bouda!
Vždyť je to Cruella!
Cruella de Vil.
Zní to ďábelsky, ale píše se to „de Vil".
Jen počkej, tohle ti vrátím.
Padouši mají jednu výhodu.
Vždy od nich můžete čekat nějakou...
špatnost.
Estella měla zemřít jako její matka.
Ale ne tak docela.
Není nad dobře střiženou sukni, děvčata.
Na to pamatujte.
Baronka šla sedět za to, že někoho shodila z útesu.
Sice špatnou osobu, ale na spravedlnosti je něco velmi...
povznášejícího.
Sbohem, Estello.
Byla se svou matkou.
Odsud přebírám otěže já.
Ale Cruella žila dál.
Tak jo, pustíme si něco do ouška.
Pro lepší náladu.
Technicky vzato není mrtvá, kámo. Je...
Ty jsi snad ocelovej, nebo co.
Ach jo.
Konec dobrý, všechno dobrý.
ĎÁBEL
HELLMANOVO SÍDLO
PEKELNÉ SÍDLO
Nepřibrala ta Genghis náhodou?
No a co teď?
Pár nápadů bych měla.
Natočeno podle románu „101 DALMATINŮ" Od DODIE SMITHOVÉ
Seznam se s Pongem! Užívej, Cruella
Nazdárek, Pongo.
Seznam se s Perditou! Brzy na viděnou, Cruella
Cruella de Vil,
líp je ďábla potkat,
než být s ní pár chvil,
děs vyvolá, má geniální styl,
Cruella, Cruella de Vil
Překlad: Petra Procházková