Miller ba meg dra til stasjonen. Han sa at det ville hjelpe.
Han har reddet oss før, så...
Jeg har skaffet dere nok trøbbel. Det er jo ikke noe nytt.
Jeg må gjøre det alene.
Vær forsiktige.
Og takk, begge to, for... Vel, for alt.
Ikke følg etter meg.
Det er en ordre.
Faen.
Etter alt vi har opplevd, begynner jeg å tro at jeg er forbannet.
Hvorfor det?
Fordi du flyr mot et mystisk, fremmed artefakt med en død fyr?
Ja.
- Du følger bare programmet. - Programmet?
Jeg har en sprø forestilling om fri vilje.
Men hvorfor er det slik
at hver gang det oppstår en bedriten katastrofe i universet,
dukker James Holden opp og sier:
- "Hvordan havnet jeg her?" - Du forbereder meg på dette.
Du er de fortaptes skytshelgen, gutt. Det slipper du ikke unna.
Kursen er satt. Siste innflygning mot Porten.
UNN THOMAS PRINCE OBSERVASJONSDEKK
Dr. Volovodov.
- Du var visst metodist. - Jeg er det.
Jeg også. First Methodist, Cedar Rapids i Iowa.
- I den nord-amerikanske handelssonen. - Vi er langt hjemmefra.
Ja. Veldig langt.
Alt mannskap gjør klar for null G.
For sikkerhets skyld blir farten 12 600 km/t.
Tretti prosent under grensen.
Jeg har ikke sovet godt siden vi fikk ordre om å dra gjennom.
Det virker kanskje som mangel på respekt å sove.
Mer skremmende.
Tror du at Gud vil ha oss her?
Så vidt jeg vet, sier ikke Bibelen noe om dette.
Unnskyld meg.
Alt grønt for reise inn i Ringen.
Kontakt med porten om ti, ni...
...åtte, sju...
...seks, fem, fire...
...tre, to, én.
Reise gjennomført. Vi er på den andre siden av Ringen.
Rapport fra alle grupper.
- Dette er utrolig. - Vi må sende ut sonder.
Kan vi ikke bare nyte det et øyeblikk?
Vi burde vel det.
Jeg trodde det var et ormehull.
- Er det ikke? - Ormehull knytter sammen steder i rommet.
Dette ser ikke ut som rommet.
Nettopp. Det er svært energisk.
- Det overbelaster sensorene. - Det er vakkert.
Det er noe i midten.
- Det ligner på Ringen. - Samme teknologi.
Hva er den... lilla gløden?
Si det.
Det er slyngeskipet.
Beltertorpedoen.
MCRNs sonde.
I samme bane og samme avstand.
Hva er dette for et sted?
Stedet englene unngår hvis de er fornuftige.
Unnskyld, pastor.
Svar, Rocinante.
Hvorfor sier dere ingenting?
Beltersjekte, dette er MCRN Xuesen. Hva vil dere?
Jeg er på vei til Rocinante. Har dere kontaktet dem?
Dette er et politiærend. Vi skal anholde James Holden.
Vi verken anmoder om eller trenger din hjelp.
Dere tror vel ikke at samme James Holden som reddet Mars
har begynt å sprenge uskyldige sivile skip.
Du beordres til å avbryte. Du er advart. Xuesen ut.
Ditto.
Drittsekk.
Droppskip én, dette er kontrollen. Gjør klar for dropp.
- De er på vei mot midten. - Det må være Holden.
- Det er hans stil. - Så han er sprø.
- Det kan man si. - Fantastisk.
Men han hadde ikke sprengt Seung Un. Det er ikke hans stil.
- Er du klar for dette, Gunny? - Hva mener du?
Det du og Holden gjorde er grunnen til at du ble gjeninnsatt.
Jeg forstår hvis det er vanskelig.
Våre ordre er å stoppe ham før han gjør noe.
Det er det jeg skal gjøre.
- Kan du si hva det er? - Vi vet det når vi er der.
- Jeg burde ha tatt med våpen. - Det hjelper ikke.
Jeg har beroliget vaktholdet. Det er det eneste som beskytter deg.
Så betryggende.
Bortsett fra de der. Vi har selskap.
Marsboere.
- De er ikke så fornøyde. - Du skaffer deg venner overalt.
- Hva gjør du? - Prøver å ikke bli tatt.
- Rolig. Husk dører og hjørner. - Ikke begynn.
Du er ubrukelig hvis stasjonen knuser deg. Ta det med ro.
Jeg bruker bare fri vilje.
Nå er du bare en drittsekk.
Amos.
Xuesen sendte ut en sjekte. De følger Holden.
- Da gjør vi også det. - Vi kan ikke.
Selv om vi drar nå,
- når de frem før oss. - De forventer ikke oss.
- Vi slår til før de forstår det. - Ja.
Det er skikkelig smart å angripe marinesoldater fra Mars.
Det er bedre å gjøre noe enn å bare gi opp.
Hvorfor er du så lik deg selv?
- Er det ingenting som føles rart? - Skal jeg si at dette er rart? Greit.
- Dette er rare greier. - Vi har tatt oss vann over hodet.
Det har vi tatt siden vi kvesset pinner og prøvde oss på løver.
Men vi er her fortsatt.
Romvesengreier og magiske porter?
Naomi som drar for å leke belter, Holden som...
- Jeg aner ikke. - Ikke jeg heller.
Skulle ønske jeg kunne si at jeg er skremt,
- men det er jeg ikke. - Ikke litt engang?
Jeg har ikke vært redd siden jeg var fem.
Skulle ønske jeg kunne leve uten frykt.
Nei.
Det skulle du ikke.
Jeg...
Jeg tror kanskje dette er slutten.
At vi kommer til å dø.
Vi kommer til å dø.
Nei, alle sammen.
Menneskeheten.
Jeg hadde en venn i Baltimore.
Og hun sa at hvis slutten kom,
ville hun ta med seg en flaske og kattene sine og hoppe fra taket.
Med kattene?
Som en jævla farao.
Slapp av. Jeg hadde tatt deg med meg.
Jeg tror det er et felt som manipulerer treghet
- på måter vi ikke forstår. - Treghet?
Legemer i bevegelse og ro?
- Ja. - Det må være en sexvits.
Men jeg tar den ikke.
Torpedoens motor er på, og sonden sender fortsatt data.
- Hvorfor er det interessant? - Internsystemene
fungerer selv om fartøyene har stoppet.
Hvis et legeme inne i skipet hadde overskredet fartsgrensen,
hadde ingenting skjedd.
Vi må teste det.
Kanskje den lilla gløden er som en cyste.
Jeg forstår ikke.
Når man får en flis, isolerer kroppen det.
Infeksjoner kan bli til cyster.
Kanskje den tolker legemene som trusler
og isolerer dem slik.
Vi vet ikke hvorfor den gjør noe. Vi kan finne ut av det.
Jeg tror ikke biologiske modeller hjelper.
Blir du nervøs for at den lever og følger med på oss?
Litt, ja.
Hva er det?
Nestkommanderende vil snakke med deg.
Går det bra, løytnant?
Bare bra, ma'am.
Vis Rocinantes kurs.
Vis beste kurs for å avskjære Rocinante før Xuesen.
AVSKJÆRING IKKE MULIG
Det kommer støtteskip til innerne.
Spiller ingen rolle. Vi når midten før dem.
Og så, da?
Skal vi banke på?
Gni på med en klut?
Synd vi ikke har sjefsteknikeren her til å bygge noen sonder.
- Vil du si noe? - Jeg har sagt det.
Vi trengte Nagata. Du lot henne dra.
- Det er ikke et slaveskip. - Nei, det er et krigsskip.
- Beltets første og eneste. - Og jeg er kaptein.
Ja.
Ja, det er du.
Vi har noen få autonome droner som kan ta prøver av jord.
Vi kan bygge dem om til sonder.
En kaptein må kjenne skipet sitt.
Avbryt nåværende kurs
så vi kan ta deg om bord. Du vil ikke bli skadet.
Svar, James Holden.
- Faen. - Han bremser ikke.
- Ikke i det hele tatt. - Han må senke farten,
ellers kjører han bare gjennom det.
- Hva skjer da? - Kanskje det kommer små grønne menn.
- Kanskje en eksplosjon. - Helst ingenting.
Får jeg prøve, sir?
Gjør det.
Holden, det er Bobbie Draper.
Seriøst?
Ja, det er meg.
Du må bremse.
Hold kjeft. Jeg prøver å... Unnskyld, Bobbie. Det var ikke til deg.
- Bruker du en annen kanal? -Hva? Nei.
Jeg mener jo. Ja, en annen kanal.
- Hold kjeft... - Hvem snakker du med?
Apekatter og mikrobølger?
Er alt i orden, Holden?
- Nettopp... - Holden.
Brems og la oss ta deg inn.
- Et øyeblikk. - Vi vil høre på deg.
Jeg sprengte ikke Seung Un. Alex og Amos er uskyldige.
- Jeg må legge på. - Få ham tilbake.
- Han stengte oss ute av komm. - Hørtes han rasjonell ut?
Ikke helt.
Nei, sir.
Nei.
Jeg er enig.
Han har klikket.
Alle har et bristepunkt. Han er nok ikke den eneste.
Hva venter du på?
Hva er der inne?
Bare greier. Neste ledetråd i saken.
Vet du hva saken er?
Ja da, det er...
Vi må finne arkivet. Så må vi lese dokumentene.
Og så... får vi se.
Si meg hva det er, så fortsetter vi.
Jeg vet ting... som er for store for hodet mitt.
Det var noe her. Mye av et eller annet.
En sivilisasjon for milliarder av år siden.
Men nå er det bare en haug låste dører
og tidsinnstilte lys.
- Hva skal vi gjøre? - Dirke opp låsene.
- De er nærmere. - Kan du ikke stoppe dem?
- Stasjonen kan stoppe dem for godt. - Nei. Ikke gjør det.
Fortsett, da.
Jules-Pierre Maos prosjekt skapte kaos.
Protomolekylet drepte mange, og Jorden og Mars kunne blitt utslettet.
Du påvirket de hendelsene. Og det førte deg til Ringen.
- Hva føler du om det? -Jeg vil ha en smultring.
KURSENDRING OPPDAGET
Vis meg Rocinantes kurs.
Kan jeg nå Rocinante med sjekte før marsboerne?
IKKE MULIG
Hva blir dødsradius hvis Rocinantes reaktor sprenges?
Bosmang.
- Hva er problemet, Harari? - Jeg liker ikke det Drummer sa
og hvordan hun sa det.
Kapteiner kan styre skipet sitt som de vil.
Du burde være kaptein.
Vær forsiktig, gutt.
Du var bosmang før halvparten av oss ble født.
Ja, det stemmer.
Jeg har drukket whisky fra en FN-admirals kopp
og krasjet skipet hennes.
Jeg snek meg forbi en krigsflåte fra Mars uten at de så meg.
Jeg har sett venner puste vakuum...
...og sett mitt eneste barn brenne.
Så når jeg ber deg være forsiktig, er det lurt å slutte å snakke.
Er det en maskin?
Ja.
- Du må gjøre noe for meg. - Jeg vet ikke hva jeg kan gjøre.
Du kan hjelpe meg å få systemet online igjen.
Jeg trodde du var koblet til stedet.
Ja, men ikke til arkivet. Det er låst.
Du kan vri om nøkkelen.
- Hva trenger du meg til? - Du eksisterer, ok?
- Det er derfor. - Du virker ekte.
Ok.
Du har noen hundre milliarder hjerneceller i skallen.
Du har flere synapser enn det er stjerner i universet.
Du er en flott håndterminal med masse knapper.
Trykker jeg på noen billioner på riktig vis, snakker du med Miller.
- Stemmen hans. Klærne hans. - Og en hatt.
Jeg liker hatten.
Og... det er jeg som trykker på knappene.
- Så det er et trylletriks. - Det er virkeligheten din også.
- Det er bare forskjellige knapper. - Kanskje jeg er en illusjon for deg.
Jeg prøver å gjøre det enkelt.
Kalkulus, amøbe.
Apekatt, Mozart.
- Du må velge. - Det er ingen konflikt.
Far pleide å si at Gud ga oss to tekster: Bibelen og skapelsen.
Og hvis de motsier hverandre,
er det fordi vi ikke har forstått en av dem.
- Opplyst holdning. - Før opplysningstiden.
Det viste seg at han siterte Augustin.
Unnskyld meg, ma'am.
Beklager forstyrrelsen. Jeg må be om en tjeneste.
En i besetningen har gått bort. Dere hadde samme tro.
- Kan du si noen ord? - Selvsagt. Hvem, da?
Løytnant Jordaan Nemeroff.
Hva skjedde?
Han hadde et uhell med våpenet sitt.
Takk, ma'am.
Det er jo forferdelig.
Det er en forferdelig eufemisme.
Unnskyld meg.
NØDLUFTSLUSE
Materialforvalter.
- Jeg trenger en drakt til dekkarbeid. -Grunn?
Fastkilt luke. Må skjæres ut. Navnet er Koh, Melba.
Skjønner. Vent. Sjekker kontrakt.
Beklager, Melba Koh. Du er ikke autorisert. Du må få en veileder...
Selv om jeg ikke kjente ham mens han levde... Nei.
Beklager at jeg stakk. NK prøver å begrense tilgangen vår.
Jeg burde prøvd noe annet enn utpressing.
Du er alvorlig. Hvem har dødd?
Å, faen. Har noen dødd?
Et befal som ville snakke med meg under reisen. Han var... redd.
Og jeg var så...
Jeg... overså ham.
Han tok sitt eget liv.
Herregud. Beklager.
Det er ikke din feil.
Han tryglet meg om hjelp...
...og jeg var for opptatt.
Det er forståelig. Vi har hatt noen unike distraksjoner.
Jeg burde ha hatt mer fokus på hvorfor jeg er her.
- Hva mener du? - Jeg er ikke forsker, men prest.
Fysikk, biologi og artefakter... Jeg vil vite alt om det...
Men det er ikke jobben min.
- Du må ikke prise Herren. - Jeg må snakke med folk.
Å trøste de som trenger det. Å hjelpe de som er redde og sørger.
Det er det en prest skal gjøre.
Beklager.
Clarissa?
Portalen åpnet seg da Holden var ved overflaten.
- Kanskje han styrer... - Det tror du ikke på.
Den åpnet seg for ham. Du så det.
Jeg vet ikke hva han skal, men han kommer ikke frivillig.
Kjør oss dit så fort som mulig.
- Uten å bryte fartsgrensen. - Sier du det, Trepp?
Mottatt. Raskest mulige nedbremsing. Gjør dere klare for mye G.
På med hjelmer og utstyr.
HØYEKSPLOSIV GRANAT
Jeg kjente ikke Jordaan
så godt som dere som jobbet og bodde sammen med ham.
Vi snakket bare sammen noen ganger.
Og jeg angrer... på at vi ikke ble bedre kjent.
Under reisen spurte Jordaan meg
om jeg trodde at Gud ville ha oss her.
Men jeg visste ikke svaret da...
Og ikke nå heller.
Jeg tror at Gud vil at vi skal være sammen.
Passe på hverandre.
"For hvor to eller tre er samlet i mitt navn, der er jeg midt iblant dem."
Vi kjenner ikke byrden Jordaan bar.
Vi kan ikke spørre ham lenger.
Men... vi kan huske ham
og byrdene vi alle bærer. Og...
Vi kan være gode mot hverandre. Snakk med de som sliter.
Det vil øke vår glede og minske vår smerte...
...og det vil hedre Jordaan.
Takk.
Takk skal du ha.
Takk.
Bare hyggelig.
- Jeg ventet ikke å se deg her. - Ikke jeg heller.
Takk for at du kom.
Du er flink til det. Å snakke med de som har det vondt.
Du virker åndsfraværende.
- Jeg så en som ikke ville bli sett. - Jeg forstår ikke.
Da Mao ble folkefiende nummer én, trakk han familien med seg.
Alle midler ble frosset.
Flere i familien ble anholdt og avhørt.
- Jeg hørte om det. - Noen klarte å forsvinne.
Det gikk rykter om at de gjemte seg i solsystemets bakevjer.
Er en av dem her nå? Er du sikker?
Helt sikker.
Maos datter Clarissa. Forkledd som servicetekniker.
Jeg skulle ringe vaktene, men jeg kjente Clarissa litt.
Fedrene våre er av samme type.
Er hun på flukt på grunn av ham, vil jeg ikke gjøre det verre.
- Skal du snakke med henne? - Burde jeg det?
Gjør det du synes er rett. Stol på dømmekraften din.
Du kjenner meg visst ikke så godt.
Du kan bremse nå.
Det føles som én G.
Bare hyggelig.
Det er atmosfære også.
Ta av deg hatten. Vis respekt.
Jeg står over.
Det er dette du må gjøre.
Lukk den kretsen.
Hva skjer da?
Løsningen på saken.
Eller... kanskje neste ledetråd.
Hva?
Tikk takk.
Gjør ferdig jobben.
Er Miller der?
Eller er det protomolekylet som trykker på knappene...?
- Du slipper opp for tid. - Det er ikke bra nok.
Da Miller var på Eros, følte han Julie.
- Det handler ikke om Julie. - Faen ta deg.
For alt jeg vet, kan det drepe alle jeg er glad i.
De samme hun døde for å redde.
Ingen risiko, ingen belønning.
Dere døde sammen.
Men hun var vel allerede død?
Hun kunne ikke føle smerte, men det kunne du.
Drepte det deg?
Slet det deg i filler atom for atom?
Eller brant du opp?
Miller?
Miller.
Kaptein.
Ser du til meg?
Du har vært her en stund.
Jeg ville drive på til temperamentet ble bedre.
Men jeg får mye gjort.
Det må jeg takke deg for.
Jeg forstår hvorfor du lot Nagata dra.
Hadde jeg hatt en sjefstekniker som ikke ville være her,
ville ikke jeg hatt dem heller.
Men hun var vennen din.
Hun er vennen min.
Jeg behandlet alltid venner tøffere
for å vise besetningen at jeg ikke hadde favoritter.
Men jeg hadde det.
Du klarer visst ikke å slutte med rådene.
Jeg prøver å hjelpe deg.
Men du kjefter på meg foran besetningen.
Jeg kunne ha gjort det bedre.
Du mente det. Du fikk alle til å tenke på det.
Og etter at jeg gikk, var du sikkert full av ros.
Om hvor viktig det er å respektere kapteinen.
Så når du tar over,
vet alle at det var fordi du måtte. Du hadde ikke noe valg.
Vi har et problem. Vi må få ordnet det.
Ellers?
LÅST
Clarissa?
Det er Tilly.
Tilly Fagan. Jeg kjente Julie litt.
Du tar feil av meg og en annen.
Nei.
Hvordan fant du meg?
Det er ikke så mange sivile her. Jeg visste hva jeg så etter.
Jeg vil hjelpe deg.
- Hjelpe meg? - Med å få orden på ting.
Snakk med advokaten min. Du var ikke involvert
- i det faren din drev med. - Det var Holdens feil. Han skal få svi.
Det er ingen grunn til at du skal lide for det som skjedde, Clarissa.
Julie fortalte meg noe sprøtt.
Hun sa...
...at når et barn dør... tar en engel det i hånden
og faller... halvveis,
slik at det... ikke skal være redd.
Jeg prøvde å være engel.
Men jeg var... så redd.
Så hun holdt meg i hånden.
Og jeg sa:
"Hvis du faller med meg...
...blir det ikke halvveis."
Godt å treffes igjen, Miller.
Holden.
- Bli der du er, Holden. - Bli der du er.
- Stikk av. Jeg vil ikke at du blir skadd. - Hør på meg. Vi vil snakke.
- Jeg sprengte ikke Seung Un. - Jeg trodde ikke det.
- Bli med oss, så finner vi ut av det. - Jeg kan ikke.
Jeg må. Jeg har ikke tid til å forklare. Men stol på meg.
Tenk på Amos og Alex.
Tenk på Naomi.
- Du setter dem i fare. - Bryr du deg om dem, blir du med.
- Rører du deg, skyter vi. - Holden.
Det vil ikke skade oss.
Hva faen...?
Granat!
Nå eller aldri, Holden.
Fullfør det.