Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
KONGRESSREPUBLIKKEN MARS
DE FORENTE NASJONER MARS-KOLONIEN
137 ÅR TIDLIGERE
Mars hadde vært en koloni lenge. Den hadde de beste forskerne -
- og teknologene menneskeheten kunne tilby.
Vi var klare til å styre oss selv og starte en egen nasjon, -
- men alt vi bygde, gravde frem eller laget -
- tilhørte fortsatt gamle moder Jord.
Jeg var fusjonsmotoringeniør.
Kona mi, Caty, ville ha barn, slik som alle gode marsboere, -
- men jeg overtalte henne til å kjøpe en brukt yacht -
- som jeg kunne fikle med i stedet. Hun likte å tekkes meg.
Jeg hadde modifisert motoren for å øke drivstoffeffektiviteten.
Jeg forventet ikke mye, kanskje maksimalt fire prosent økning, -
- og tok den med på prøvetur.
Start forhåndskontroll.
Stemmegrensesnittet hadde vært problematisk hele tiden.
Den opprinnelige eieren var kineser, så... Jeg slo av den fordømte greia.
STEMMESTYRING AV TASTEKONTROLL
Resten er vel... historie.
FORHÅNDSKONTROLL
Få se hva du får til.
DRIVSTOFF TID FORLØPT
Jeg heter Solomon Epstein.
Og jeg forandret alt.
Konsensus er at Eros var en test av en ny null-treghetsmotor fra Mars.
De har drevet med forskning og utvikling av det i over ti år.
Det er den mest sannsynlige forklaringen.
Det er jo selvsagt mulig at det var noe annet.
Som en generator for relativistiske felt eller...
Eller noen andre vitenskapsord du setter etter hverandre?
Det eneste vi vet, er at Eros var en vekker.
Uansett hva, er det helt klart det største fremskrittet -
- siden Epstein-motoren.
Og hvis det er et våpen, med tanke på våre manglende raketter, -
- er det et våpen som kan skifte balansen i Mars' favør.
Dr. Iturbi.
Du er sen.
Jeg kan ikke ha gått glipp av stort.
Rocinante var nærmere Eros enn noen andre.
De kan ha mer innsikt...
Rocinante og James Holden har blitt stille.
Som Fred Johnson og Mars' regjering.
Så vi får bare være innsiktsfulle selv.
Hvor er vi med nedslagsoppdraget?
Vi har beslaglagt et sivilt kartleggingsskip -
- og utstyrer det med våre beste sensorer og sonder.
Vi forsterker skroget for å gå nærmere overflaten.
Hvis det er igjen noe av Eros, kommer vi til å finne det.
Vi er på vei til Venus om en uke.
Jeg forventer regelmessige oppdateringer fra deg.
Forstått, sir.
Det neste på listen over dritt vi må rydde opp i.
De 150 rakettene vi skjøt ut.
Så langt har vi bekreftet avbrudd av 121 raketter, sir.
De har vært vanskelige å spore opp, men vi tror -
- at vi finner resten innen kort tid.
ROCINANTE I BELTET
Jeg vet ikke hva du har hørt eller om du kommer til å få dette.
FN overvåker beskjedene dine, så det er ting jeg ikke kan snakke om.
Jeg ville bare si at det går bra.
Og at jeg ikke stakk av denne gangen.
De på skipet... Vennene mine... De avverget en katastrofe.
De reddet Jorda.
Jeg håper du får treffe dem en dag.
Spesielt en av dem.
Glad i deg, mamma.
Hvorfor sier du ikke: "Glad i deg, mamma, mamma og pappa, pappa, mamma og pappa"?
Det er underforstått.
Kan du forestille deg... hvordan det var på Jorda -
- med Eros på vei mot deg og ingen måte å stoppe det på?
Det er utrolig at Jorda og Mars ikke sprengte hverandre i panikk.
Det er fortsatt tid til det.
Protomolekylet... gjorde en asteroide til et romskip.
Ingen vet hvordan eller hvorfor.
Vi finner ut av hvordan det fungerer.
Før eller senere.
Det er ingen biogift eller... genetiske verktøy.
Det er utenomjordisk.
Vil du fortsatt ødelegge prøven vår?
Mer enn noensinne.
Miller ville også ødelegge den.
Miller sa at han stolte på at vi gjorde det rette.
Og det gjorde vi.
Lurer på om han visste... at turen til Eros var enveis.
Jeg tror en del av ham aldri forlot det lille rommet der vi fant Julie.
Jeg tror ikke Miller ville bli reddet.
Da jeg sa at vi måtte forfølge Eros -
- dømte jeg deg, Amos og Alex til døden.
Ingen av dere tvilte.
Det var det rette å gjøre.
Alle mente det.
Jeg vil ikke være den som bestemmer hvem som får leve og dø.
Uansett om du liker det eller ei... er du kaptein på dette skipet.
For å sørge for alt skal fungere glatt på dette fartøyet -
- og med tanke på mannskapets moral, -
- ville jeg bare si fra -
- at Naomi og jeg... er sammen.
Ligger sammen.
Når begynte det?
Rett etter at vi forlot Eros.
Jeg visste det.
Pokker heller.
Fy søren.
Det gir ikke mening.
Jeg sa jo det.
- Eros. Sa jeg ikke det? Du tapte. - Ja, ja.
- Gi meg armen. - Tenk at jeg gikk med på dette.
Ok, kjør på.
Hva pokker var det?
- Det er fordi jeg liker deg. - Du sa det var et slag.
- Jeg ville ikke skade deg. - Spurt og besvart.
Jeg er glad for at det at jeg og Naomi er sammen ikke er noe problem for deg.
Hun er ålreit, og jeg liker henne.
- Men hun er som en søster for meg. - Ok.
Ikke misforstå. Jeg hadde tatt henne hvis jeg fikk lov.
Godt at vi fikk snakket ut.
Det skulle være et slag.
- Har du et øyeblikk, sjef? - Ja.
Jeg må vise deg noe.
Dette er telemetrien av rakettene FN sendte mot Eros.
De detonerte dem etter at de mistet innsikting. Det gir mening.
- Det er det avbruddskodene er til. - Ja, men...
Nesten 30 av dem fortsatte lenge etter at de andre avbrøt.
Hvor er de nå?
Det er det store spørsmålet.
Jeg aner ikke.
Roci mistet ferten av dem da vi forfulgte Eros.
Ikke sant?
Flere megatonn kjernefysiske sprengladninger, -
- hypermoderne styringssystemer, -
- og så får ikke 30 av dem selvdestruksjonssignalet.
De bare fortsatte.
Hvem vet hvor.
Det er litt urovekkende, ikke sant?
Ja, det er det.
137 ÅR TIDLIGERE
Motoren min fungerte mye bedre enn jeg forventet.
Drivstoffeffektiviteten var overlegen.
Hundre ganger bedre enn noen hadde trodd var mulig.
Et gjennombrudd som skjer én gang per generasjon.
Og det var problemet.
Høy-G-akselerasjon gjør skikkelig vondt.
Det føltes som om noen sto på brystet mitt.
Det var vanskeligere å puste og snakke.
Slå av hoved... motor.
TRYKK FOR Å GJENOPPRETTE TALEKOMMANDO
Ikke at å snakke gjorde noen forskjell.
Akselerasjonen gjorde kroppen min så tung -
- at å bevege seg var vanskelig.
NØDSTOPP A
Det var ille nok -
- men det var ikke det verste.
For det farligste ved å være i høy-G-akselerasjon, -
- er at hvis det fortsetter for lenge... tar det livet av deg.
Hvordan går det med Arjun?
Han klarer seg.
Jeg hører at han har vært på Luna.
Nokså lenge.
- Dette er ikke noe stevnemøte. - Ikke?
Den tiden er over.
Ikke bli sint for at jeg prøvde.
Jeg inviterte deg til møtet for å høre din mening.
Du sa knapt et ord.
Min mening hadde bare gjort meg mindre populær enn jeg allerede er.
- Har du en annen teori om Eros? - Annerledes, ja. Mer radikal.
Dette er ikke tiden for å holde sånt for deg selv.
Problemet med oberst Janus... Som forsker, mener jeg.
Personlighetsforstyrrelsene hans er åpenbare.
Men problemet hans... er at han mangler fantasi.
Det er sant. Han forstår bare verden i forhold til ting han allerede har sett.
Jobben hans er å forklare vitenskap til politikere.
Det er en nyttig ferdighet når det gjelder det.
Men til ingen nytte her.
Stasjon Eros var under karantene -
- på grunn av et mystisk biovåpen Mars slapp ut, -
- og som Mars tror vi slapp ut, noe vi ikke gjorde. Gjorde vi vel?
Nei.
Jeg tvilte aldri på det.
Plutselig beveger Eros, hele asteroiden, seg.
På en måte som trosser så godt som alle fysikkens lover.
Janus tror det betyr at Mars har et nytt våpen.
Et enormt gjennombrudd i utrolig skala med teknologi -
- de har mislyktes med i årevis.
Men still deg selv dette spørsmålet:
Gir det mening for Mars å teste -
- sin banebrytende teknologi i en biorisikosone -
- som de selv har skapt?
Det gjør vel ikke det.
Hva om dette biovåpenet ikke er noe biovåpen?
Hva om det står bak, på en måte vi ennå ikke forstår, -
- at Eros beveget seg?
Jeg tror at Eros var infisert med en helt ny type teknologi.
Noe fra et annet sted. Et sted hinsides vår arts rekkevidde.
Jeg tror at Eros-hendelsen var vår første kontakt med utenomjordisk liv.
Jeg har en mappe med 900 sider analyse -
- og beredskapsplaner for krig med Mars, -
- deriblant 14 forskjellige scenarier om hva vi gjør -
- hvis de utvikler uventet ny teknologi.
Mappen min med hva vi gjør hvis det dukker opp en avansert utenomjordisk art -
- er på tre sider, og begynner med: "Trinn én: Finn Gud."
Jeg må komme meg til Venus.
Du kan trekke i tråder og få meg med på skipet.
Jeg kan være dine øyne og ører.
Jeg kan være din hemmelige kanal til alt vi finner, -
- ufiltrert av Janus og Errinwright.
La meg bevise at jeg har rett.
Heltene fra Eros.
Herregud.
Hvordan går det?
Hei, godt å se dere.
Tusen takk. Flott.
Vi tar dere igjen senere.
Rolig nå. Det er nok av meg til alle.
Josephus Millers siste ord til meg var:
"Du er fremtiden, Diogo."
Du må fortsette kampen for Beltet.
Du må leve.
"Bare lev."
Man skulle tro at å redde Jorda ville skape balanse i ting, -
- men mormonerne tenker ikke slik.
De har gått til sak på grunn av Nauvoo mot Tycho Corporation og meg.
Jeg ligger syltynt an.
Vi har enda en ting å bekymre oss for.
Det er ikke steinhopper-gruvebomber.
Det er planetbomber.
Laget for å unnslippe de beste forsvarssystemer.
Får feil person tak i dem, kan det bli et problem.
Spesielt hvis de er smarte nok til å fjerne mottiltakene.
Rakettene kan gis nye mål og sendes tilbake til innerne -
- eller andre i systemet, for den saks skyld.
Dette plager deg visst ikke. Hvorfor ikke?
Fordi jeg har rakettene.
Etter at FN ga oss styringskontrollen, -
- klarte teknikerne våre å overstyre noen av avbruddskodene og motorene.
Vi plukket dem opp og tok dem med tilbake til Tycho -
- i gassfrakteskip og malmskip.
Vi trenger hjelp til å fjerne mottiltakene.
Hva har dere tenkt å gjøre med dem?
Ingenting. Noen ganger er det det beste.
Det eneste de våpnene er godt for, er et første angrep.
De kan brukes til mye.
De kan brukes avskrekkende eller som forhandlingskort.
Jorda og Mars vet fortsatt ingenting om protomolekylet.
Vi må fortelle dem alt vi vet.
Vi må si det til alle.
Og hva skal vi fortelle dem?
At det er utenomjordisk teknologi som vi knapt forstår?
Det hadde skapt panikk i hele systemet.
Frem til vi har mer informasjon... må vi holde lokk på dette.
Eros forandret alt.
Jorda og Mars er redde.
Og når det skjer, taper alltid belterne.
Vår første prioritet er å beskytte oss selv.
Og det betyr at vi må benytte oss av alle fortrinn vi har.
Dette gjør jeg for deg, Miller.
Når dere er der ute i mørket, jenter, -
- med 20 G, og hele båten vibrerer under dere -
- i ferd med å riste seg selv i stykker...
Hadde jeg fløyet fortere, hadde jeg tatt igjen dagen før.
Så forlater alt blodet hjernen, og alt blir mørkt og...
Juicen treffer deg som en iskald kule, -
- og du er der ute og flyr på rent instinkt.
Man kan ikke tenke. For hvis man tenker -
- er man død.
Du trenger noe bedre å tenke på.
Å ja? Hva da?
Hei, hei. Vent nå litt, partner.
Hold deg unna og ro deg ned, ok?
Hva pokker?
Amos?
Herregud. Amos.
Går det bra?
Hva pokker gjør du her? Bor du her?
- Ja, rett ved siden av. - Det er et bordell.
Dere får kose dere.
Det går bra.
Ok, kjære. Det går bra.
Hva vil du?
Jeg vil vite hvor du og jeg står.
Jeg trodde det var ganske klart.
Det er det ikke.
Jeg har vært ærlig med deg -
- siden første gang jeg kontaktet deg etter Donnager.
Jeg har gjort akkurat det jeg sa at jeg skulle gjøre.
Men nå får jeg på følelsen at du ikke er ærlig mot meg.
Vel... Jeg forstår at paranoia er vanlig for soldater.
Etter at dere forlot Eros for første gang med Miller...
På vei tilbake kuttet dere akselerasjon i nesten fem timer.
Hvorfor det?
Har du kikket i navigasjonsloggene våre?
Ja. Du gjorde meg nysgjerrig.
På vei ut ble Amos tvunget til å drepe en venn av Miller.
De trengte tid til å bearbeide det.
Og så ville Miller gi vennen sin en ordentlig begravelse til sjøs.
Det betyr at det faen ikke angår deg.
Vi vil det samme, vet du.
Vi er på samme lag.
Det er greia med alle sammen.
Jorda, Mars, Beltet, OPA.
Det er bare piss.
Det burde ikke vært noen lag.
Det er en vakker drøm, gutt.
Og jeg håper at jeg lever lenge nok til å få se det.
Men for å overleve i den verdenen vi lever i -
- må man velge side.
137 ÅR TIDLIGERE
Med farten jeg forbrukte drivstoff, kom det til å vare i flere uker.
Og det var jo utrolig.
Bortsett fra at jeg kom til å være død lenge før det.
Det eneste jeg kunne gjøre, var å prøve å be om hjelp.
Selv om jeg ikke kunne snakke, ville Caty forstå at jeg var i trøbbel.
Hun ville klare å hjelpe meg.
Det var mitt eneste håp.
Min siste sjanse.
UTENFOR REKKEVIDDE
Og jeg kastet den bort.
Har du et øyeblikk?
Hva har du i tankene?
Vi burde fortelle folk om Miller og Julie Mao.
Ikke alle detaljene. Ingenting om protomolekylet. Bare om dem.
En belter og et jordboermedlem av OPA -
- som ofret seg for å redde menneskehetens vugge.
Innerne trenger å høre det.
Du vil gjøre dem til et eventyr.
En kjærlighetshistorie.
Det kan roe ting litt ned.
For å så vidt unngå masseutryddelse -
- var visst ikke nok.
Jeg vil at folk skal få høre om Miller.
Han var en bra mann.
Han var en plagsom, suicidal eks-purk.
Som fikk jobben gjort.
Ok, jeg skal gjøre det.
Jeg må stikke.
Fred så hva protomolekylet gjorde med Eros, -
- og nå skal han skvise informasjon ut av Cortazars hode -
- for å forstå hvordan det fungerer.
Han vil kontrollere det.
- Fred prøver å beskytte Beltet. - Han hevder så.
Det er for farlig å la prøven forbli der ute.
Vi må utslette den.
Her er en annen mulighet.
Vi kan gi prøven til Mars.
Hva?
Tenk på det. De er de eneste
- som ikke har gjort noe fælt. - De sprengte Phoebe.
Nei. De så at det foregikk noe fælt der
- og ville holde Jorda utenfor. - Eller holde det hemmelig.
Du vet som vanlig ikke hva du snakker om.
Uansett. Mars har systemets beste forskere.
Hvis noen kommer på noe bra å gjøre med det, så er det dem.
Når har Mars gjort noe som ikke var i sin egen interesse?
De reddet livene våre.
Hvis en side tror at de har en strategisk fordel ved å bruke protomolekylet, -
- kommer de til å gjøre det.
Og da får vi Eros igjen, eller noe enda verre.
Den eneste måten å hindre det på, er å utslette det.
Alt sammen. Mens vi fortsatt kan.
Dresden var ikke alene.
Tror du virkelig at vi har den eneste gjenværende prøven i systemet?
Kanskje.
Da Dresden mistet Anubis, stoppet hele prosjektet opp.
Noe som forteller meg at prøver av protomolekylet er sjeldne.
Vi utslettet Anubis.
Den opprinnelige kilden, Phoebe, ble tilintetgjort.
Vi tok fra hverandre Dresdens stasjon. Det var ingenting der.
Og Eros brant opp på Venus.
Det er like før vi blir kvitt det en gang for alle.
Vi bør drepe det. Skyte det inn i sola, for pokker.
Det er den eneste måten.
Jepp.
SIMULASJON KLAR
Er alt klart?
Jeg har rett om dette.
TORPEDO-UTSKYTING
Det er over.
137 ÅR TIDLIGERE
Det skjer med alle før eller senere.
Meg, deg, alle vi er glade i.
Kanskje man ser det komme.
Kanskje det overrasker deg.
Men i vedvarende høy-G-akselerasjon er det som dreper deg vanligvis et slag.
Da jeg lå der på dødsleiet -
- var det eneste jeg tenkte på:
"Hva skjer nå?"
Jeg fikk aldri gitt Caty barn.
Men hun hadde tegningene til motoren.
De ville gjøre henne rik for resten av livet.
For med motoren min, Epstein-motoren, -
- ville Mars kunne ekspandere utover...
Grave ut asteroidene, kolonisere Beltet -
- og skape et nytt solsystem.
Motoren min ville gi oss det vi trengte for å endelig bryte oss fri fra Jorda -
- og bygge en ny verden.
Det er det vidunderlige og forferdelige med teknologi.
Det forandrer alt.
GANYMEDE JORDBRUKSSTASJON FELLES FN-OG MCRN-ANLEGG
FN-soldatene er virkelig godt bevæpnet.
Tror du virkelig at Jorda vil prøve å ta stasjonen?
- Hvorfor er vi ellers her? - For å bevokte soyabønner, tydeligvis.
Dere ville ha action, Stickman.
Dere fikk det.
Er dette det marinen kaller action, sir?
Se på den lyse siden, marinesoldat. Dere slipper endelig unna bussen.
Jeg håper at Eros var vår teknologi.
Det hadde vært fint å ha noe i reserve for å gjøre Jorda til slagg hvis vi må.
Heldigvis er ingen mennesker dumme nok til å ha deg som sjef, Hillman.
Dropp spekulasjonene. Alle er skvetne nok allerede.
- Kan vi skyte soyabønnene, sir? - Bare hvis de skyter først.
Stickman, dere nærmer dere FN-grensen.
Trekk dere tilbake. Hold minimum to kilometer avstand.
Forstått, kontroll. Stickman én ut.
Ja. Trekker oss tilbake.
Vi vil ikke gjøre de blå nervøse.
Bang.
Er du i humør til å snakke?
Om hva da?
Om vennene vi velger å beholde.
Som Jules-Pierre Mao.
Han er en bra mann, Chrisjen.
Han var kanskje det.
Men det er ganske klart at han var innblandet i Eros.
Vi har ingen bevis for det.
Hans egen datter jobbet med OPA for å stanse ham.
Tror du virkelig at han prøvde å utslette Jorda? Virkelig?
Han lekte med krefter han ikke klarte å kontrollere.
Har du hatt kontakt med ham?
Nei, jeg aner ikke hvor han er.
Vi må få vite det han vet.
Du burde overtale ham til å komme tilbake.
Hvordan skal jeg gjøre det?
Han stoler på deg.
Og hvis han hjelper oss, får han beholde noe lignende det livet han har hatt.
- Er du villig til å tilby ham en avtale? - Ja.
Til alle som kan hjelpe oss med å forstå hva vi har med å gjøre.
Vi vet begge hvordan verden fungerer.
Når det står så mye på spill... er det mye som er mulig.
Jeg kan kontakte familien hans.
Han har to sønner, pluss en datter som han forguder.
De får tak i ham.
Kanskje de kan hjelpe ham... med å overgi seg.
Bra.
Og fortell dem at hvis ikke -
- skal jeg gjøre det til et helvete for dem.
Jeg fryser midlene deres, -
- avslutter kontraktene deres -
- og ødelegger firmaene.
Jeg har makt til å gjøre det, for jeg er den jævla helten -
- som var med på å redde moder Jord fra katastrofen -
- som Jules-Pierre Mao utløste.
Fortell barna hans at regjeringer er mektigere enn selskap.
Og den eneste grunnen til at de tror noe annet, -
- er fordi vi stakkars tjenestemenn -
- alltid leter etter feite utsikter i privat sektor.
Men jeg leter ikke.
Og innen de får trukket i trådene for å tvinge meg ut, er det for sent.
Familien vil være ruinert.
Moren, barna, barna deres... Alle sammen vil være pariaer.
Lovløse.
Forfulgt og på rømmen resten av livet -
- til vi finner dem og setter hver og en av dem til veggs.
Husk å fortelle dem det.
Hei, Alex.
- Hva pokker gjør du? - Fikser Mars-flagget.
Du vandaliserer det, Picasso.
Jeg gjør det mer korrekt.
Deimos er ingen måne lenger. Det er bare noen steiner.
Det er ikke morsomt.
Jeg er uenig. Det får meg til å smile hver gang jeg ser det.
Det er fordi du er en uvitende jævel.
Sytten marsboere døde i angrepet.
Vil du gjøre noe med det?
Vær så god.
Prøv deg.
Vent litt.
Er dette din syke måte å si unnskyld på?
Var det sykt?
Herregud. Du vet ikke engang hvorfor jeg er sint på deg.
Jeg tok meg av han som banket deg. Fikk deg til å virke svak.
Tror du det?
Slik jeg ser det, finnes det bare tre typer mennesker i verden:
Dårlige, de man følger, og de man må beskytte.
- Er jeg en du må beskytte? - Ja. Det er ingenting å skamme seg for.
Jeg lot en inngangskapsel med 25 mennesker bli sprengt for å beskytte deg.
Jeg er stor gutt, Amos.
Jeg kjemper min egne kamper.
Jeg foreslår å tømme gyroene først.
Mange mottiltak tar reservestrøm fra styringssystemene.
Jeg ventet ikke hjelp fra deg.
Beltere må hjelpe hverandre.
Ingen andre gjør det.
PRODUSENT: EPSTEIN DRIVE TECHNOLOGY
Stickman, dette er kontrollen.
Vi går inn i Ganymedes skygge.
Vi mister visuell kontakt i 48 minutter.
Fortsett patruljen, og ikke opphold dere ved grensen.
Dette er Stickman én. Mottatt.
Hva har vi her?
Det er ikke en av våre.
IDENTIFISERER
TRANSPONDER UKJENT
Og det er absolutt ubevæpnet.
Sikkert bare en ulisensiert drone fra et av drivhusene.
Mottatt.
Kontroll, dette er Stickman. Vi registrerer bevegelse ved FN-grensen.
Seks marinesoldater rundt 2,3 km unna. Til fots. Nærmer seg raskt.
Det virker som de stormer oss.
De forstyrrer signalene.
Kontroll, er dere der?
Hillman, Travis, Sa'id. Marinesoldater, hører dere?
Stickman, er dere under angrep?
Gjenta, Stickman.
Kommunikasjonen forstyrres fra overflaten. Forsterk signalet.
Vi er i skyggen i ett minutt til.
Jeg trenger bilder av overflaten nå, for pokker!
De angripes i bane.
- Hvem skjøt? - Ikke vårt problem.
Spre dere. Dann en linje. Skyt fritt ved 500 meter.
- Fem hundre? Vi har ikke tillatelse... - Krysser de grensa, skyter dere.
- Forstår du, marinesoldat? - Skal bli, Gunny.
Kom igjen!
Tenk at vi gjør dette.
Tekst: John Friberg