www.HoundDawgs.org
Snälla, älskade!
Käraste. Var inte upprörd. Det var ett misstag.
Jag visste inte att hon var i det tillståndet. Käraste!
Snälla, älskade.
Förlåt mig, älskade.
Jag ska göra dig lycklig.
Vem är du?
Jag skulle inte störa om jag inte var säker på -
- att Ers Majestäter kommer att finna det jag har att säga av största vikt.
- Jag vet hur charlataners löften är. - Och ni har satt många i stocken.
Lyckligtvis är det inget som bekymrar mig.
Ni verkar väldigt säker på er själv.
Vad kostar det?
- En modig gärning och ett offer. - Vad menar ni med det?
Födsel är alltid befläckad av död.
Och döden, i sin tur, är bara en del av födseln.
Och inte ens den mest dramatiska.
Var inte så gåtfull. Kom till saken.
Ni önskar ett barn.
Varje nytt liv kräver att ett liv går förlorat.
Världens jämvikt måste bestå.
- Förstår ni? - Jag är beredd att dö...
...för att känna ett liv växa i mig.
Vi talar om möjligheter, inte absolut visshet.
- Är ni villig att acceptera risken? - Vad måste vi göra?
Infånga ett havsmonster.
Skär ut dess hjärta och låt en jungfru tillaga det.
Men hon måste vara ensam.
När Hennes Majestät äter hjärtat -
- kommer ni omedelbart att bli gravid.
Vilken flicka är det?
Du där. Kom hit.
Du är väl fortfarande jungfru?
Följ mig. Drottningen behöver dig.
Skynda på!
Den är på väg, Ers Majestät.
Vad... Vad är det som händer?
SEXTON ÅR SENARE
Elias!
Var är du, min pojke?
Stanna!
Elias!
Hallå!
Elias!
Ers Höghet!
Varför fortsätter du ignorera min befallning?
Hur många gånger har jag sagt åt dig? De måste sluta träffas!
Nästa gång din oäkting kommer i närheten av min son -
- slänger jag ut er båda två. Förstår du?
Se inte på mig.
Gå.
Vad har hon med det här att göra? Vad har hon gjort för fel?
- Klandra mig, men låt henne vara. - Hur vågar du tala så till mig?
Du visar ingen respekt och är olydig. Du vet att du inte får träffa honom.
Kom hit.
Elias, du är en prins.
Du kan inte vara vän med en tjänares son.
Jag gillar honom. Han är som en bror. Jag träffar honom när jag vill.
En bror? Den enda du har blodsband till är mig.
Din mor.
Och det är mig du är skyldig respekt. Och lydnad.
Jag är din drottning. Glöm inte det.
Du är skyldig mig en ursäkt.
Förlåt, mor.
Kom hit.
Min son.
Om jag ser er tillsammans igen kommer ni båda att ångra det.
Vem är det som sjunger med så vacker röst?
Var har du gömt dig?
Hur kommer det sig att jag aldrig har träffat dig?
Aldrig ens sett dig?
Hur gammal är du? Sjutton?
Arton?
Gå inte! Göm dig inte!
Stanna ute i solen. Snälla!
Stanna ute och värm din frusne kung.
Jag förstår. Du spelar svårflörtad.
Då så.
Jag har kämpat i många krig.
Även det mest ogenomträngliga fort kapitulerar till slut.
- Vem är det? - Jag har en gåva. Från din kung.
Vad är det?
Så vackert.
- Låt mig prova det, Dora. - Vänta. Vänta!
- Dora. Snälla. - Hämta spegeln.
Sluta.
- Måste vi ge tillbaka det? - Till kungen?
- Nej. - Vad har vi för glädje av det?
Det får oss att se vackrare ut.
Men vem skulle se oss? Vi är instängda här jämt.
Jag ser dig, dumbom.
Så där.
Jag behåller det här.
- Vid dagens slut. - Vaka över oss.
Håll oss trygga och varma i ditt hjärta.
Vem är det?
Det är jag. Din kung.
Tyckte du om min present?
Har du provat det?
Mitt kungliga hjärta är väldigt generöst.
Ända sen i morse, när jag först hörde dig sjunga har jag brunnit av åtrå.
Öppna dörren så att jag får se dig.
Hallå?
Sir, det måste ha skett ett missförstånd.
Jag förstår.
Du vill retas med mig.
Låt mig se dig, för guds skull!
Gillar du att leka med din kung?
Leka med er, sir? Absolut inte.
Jag är bara en fattig flicka. Jag förtjänar inte denna ära.
Ära? Vilken ära? Det är åtrå som driver mig.
Öppna dörren. Släpp in mig. Låt mig se dig!
- Vad ska vi göra, Dora? - Låt mig tänka.
Den här möjligheten får inte gå oss ur händerna.
- Ers Majestät. - Ja?
Ni anar inte hur denna jungfrus ärbarhet prövas av ert erbjudande.
Jag... Jag...
Mitt hjärta fladdrar.
Jag känner mig svimfärdig.
Men allt jag kan lova er i dag är detta:
Återvänd om en vecka -
- så ska jag ge er en del av mig för att illustrera min skönhet.
Och...
Vilken del av din kropp skänker du mig?
Ett finger, Ers Majestät.
Ett finger?
Ett finger.
Nåja, min jasminblomma, min lilla kaprifol.
Jag väntar, och jag ska återvända -
- och beundra världens åttonde underverk: ditt rosiga jungfrufinger.
- Vad ska vi göra? Dora? - Vi kommer på något.
Nästa stycke har jag komponerat själv för min far.
Jag tillägnar honom det av hela mitt hjärta.
"Han griper tag i järnslån, drar och skakar" -
- "böjer metallen och sliter loss gallret."
Kan du hoppa till stället där de kysser varandra?
"Och drottningen sina armar höjer."
"Och mot sitt bröst hans huvud böjer."
"Och i sängen, deras omfamning reta."
"Drottningen visar sitt ansikte heta."
"Lancelot det han åtrår nu finner. I drottningens famn han brinner."
"Vilken ljuv lek, att kyssa och att hålla."
"Vilken njutning det kan vålla."
"Ingen har tidigare känt den fröjd som deras kärlek tänt."
Och nu borde vi gå.
Kan vi läsa det igen?
- Ers Majestät! Papper att signera. - Senare.
Jag beklagar, men det är brådskande. Folk vill ha betalt.
Allt är så brådskande.
Min herre och far. I min ålder ska en flicka redan veta -
- vilken sorts hjältemod män är kapabla till.
Hon bör lära sig skilja mellan uppriktiga och lögnaktiga hjärtan.
Om jag stannar här är mitt huvud för evigt tomt.
- Och kanske även mitt hjärta. - Det dröjer inte länge...
...innan du är gammal nog att gifta dig. Och då...
...lämnar du dessa väggar för evigt.
Men...
Om så är fallet...
Finn en make åt mig.
En make?
Vilken sorts make vill du ha?
Jag vill att min make är modig.
Och stark, och...
- Stilig. - En sådan man finns säkert.
Men innan vi hittar honom, snälla du...
Oroa dig inte över en framtid ingen kan förutspå.
Nu så. Låt oss avsluta vår måltid.
- Vad är det, kära du? - Det är inte tillräckligt stekt.
Inte?
Ja.
Hallå?
Bra.
Elias.
Elias?
Kom, min pojke.
Kom till mig.
Jag kan inte bestämma vilka örhängen jag ska ha. Hjälp mig.
Vilka tycker du bäst om?
Ska vi prova dem?
Gick du på din lektion?
Ja. Tidigare.
- Får jag gå nu? - Naturligtvis.
Hej då.
Elias. Du kommer inte att tro det!
- Vad hände? - Jag var i din mors rum.
- Vad? - Ingen fara. Jag var i din mors rum.
Hon trodde att jag var du.
Omöjligt!
- Du retas med mig. - Hon tog mig för dig. Jag var där.
Jag!
- Du menar det. - Hon trodde att jag var du.
Hon kallade mig "Elias".
- Vet du vad det här betyder? - Vadå?
Om vi kunde lura till och med min mor kan vi göra vad vi vill.
- Vadå? - Jag fyller snart arton.
Då är tronen min. Vi kan turas om att vara kung!
- Turas om? - Jag ena dagen. Du nästa. Vad sägs?
- Jag? Kung? - Ja!
- Tänk så lycklig min mor skulle bli. - Du kan göra vad du vill.
Jag kan göra henne till adelsdam. Hon kanske kan få ett slott.
Vi är kung. Vi behöver inte lyssna på någon.
Vi kan ge henne allt hon önskar sig. Det är perfekt.
- Men vi måste hålla det hemligt. - Ja.
Mellan dig och mig. Ingen får veta.
- Vem är det? - Det är din mor.
- Ett ögonblick. - Ditåt.
Jonah, min jacka.
Hjälp mig.
Kom in, mor.
Vad är det?
Inget.
Jag ville bara träffa dig.
Du har mina händer.
Trots att du bara låg i min mage en enda natt lyckades du ta efter mig.
Du anar inte hur jag längtade efter dig.
Hur mycket jag offrade för dig.
Du har berättat det många gånger.
Ingen kommer att älska dig såsom jag älskar dig.
- Ses vi i morgon? - Ja.
Ers höghet. Vill ni vara så snäll?
Ers höghet!
Vad gör du? Vart ska du?
Jonah? Vad gör du?
- Jonah? Varför far du? - Jag måste i väg.
- Varför? Vad har hänt? - Jag måste. Fråga inget mer.
- Du kan inte bara åka så här. - Jag har inget val. Glöm mig inte.
Nej!
Jag är din kung. Jag befaller dig att stanna.
Kom. Titta.
Titta.
Kom till den här källan varje dag.
Här ser du mitt livsflöde.
Är vattnet klart, är även mitt liv ogrumlat och fridfullt.
Om det är grumligt, betyder det att jag är i knipa.
Om källan torkar ut, vet du att även jag har nått mitt slut.
Ni där nere! Sluta!
Gå härifrån!
Försvinn!
Dora!
Här är jag, min lilla älskling.
Jag har räknat dagarna och nätterna.
Äntligen...
...är din konung här.
Och nu...
...min kära... Visa det du lovade!
Dora!
Så vacker!
Så mjuk och späd.
Ljuvligt doftande.
Nu, min käraste, nu när du har visat mig ditt vackra finger...
Visa mig resten. Visa ditt ansikte.
Visa din mun och din hals så att jag kan kyssa den. Snälla!
Artigheten kräver att jag ber om något jag skulle kunna ta.
Utan ursäkter. Jag är din kung. Glöm inte det.
Ers Majestät, min herre...
Eftersom ni har nedlåtit er till att förödmjuka er -
- och lämnat era ståtliga rum för att besöka denna ringa svinstia -
- vore det mig fjärran att bestrida en så stor konungs vilja.
Därför är jag redo och villig att tillmötesgå er önskan.
Jag ber er bara om en enda tjänst.
Naturligtvis.
Att jag välkomnas i er bädd i skydd av nattens mörker.
Utan några ljus.
För mitt hjärta skulle inte uthärda att ni såg mig naken.
Naturligtvis, min vackra ängel. Naturligtvis! Vad som helst.
Gör det!
Mer.
Låt mig se.
Okej. Håll.
Håll.
Bra.
Och det andra.
Håll tyst, Imma.
Håll oss trygga i ditt hjärta.
Alltid, i evigheters evighet. Håll oss varma och trygga från allt.
Vakter!
- Ni kallade på mig, Ers Majestät. - Tig! Du lurade mig, din häxa!
- Släng ut henne! - Nej!
Släng ut henne. Nu! Gör det!
Nej! Ni ville att jag skulle komma!
Vad gör du där uppe?
Det är inget att skratta åt.
Jag är inte rolig!
- Hjälp mig ner. - Ja, ja. Jag ska hjälpa dig ner.
- Man är inte uppe i träd i din ålder. - Hjälp mig ner.
Kära nån.
Så mycket klagan.
Såja.
Så, så.
Kom hit.
Såja.
Kom här.
Även detta kommer att gå över.
Allt går över.
Såja. Såja.
Doktorn! Doktorn!
- Kom fort! Kungen behöver er genast! - Jag kommer. Jag kommer!
Ers Majestät. Doktorn.
- Det är ett andningsproblem. - Vad har ni för symtom?
Inte jag. Inte jag!
- Kom. - Vad är detta?
Kom! Kom.
- Snälla. Kom! - Ja, Ers Majestät.
Snälla!
- Vad är det? - Jag vet inte vad det är för varelse.
Det duger inte.
Gör något!
Ers Höghet.
Kära nån. Kära nån.
Ers Höghet.
Dessvärre...
Doktor.
Berätta inte för någon vad ni har sett i kväll.
- Ers Majestät. - Inte för någon!
Det där är min favoritfärg.
- Jag älskar den. - Urringningen är mycket tilldragande.
Har du hittat något som tilltalar dig?
Ja. De är vackra allihop. Varför skickade du efter dem?
Du vill väl se vacker ut på din bröllopsdag?
Ska jag gifta mig?
Naturligtvis. Du hade rätt, Violet.
Vi måste finna en make åt dig. Du är förstås uttråkad här i slottet.
På detta vis kan du dra vidare och upptäcka nya platser, som du ville.
Ja, far!
Vem ska bli min make, far?
Tja...
Modigare än den tappraste riddare.
Och klokare än vår egen hovläkare.
Tack. Vad heter han?
Ingen, inte ens jag, vet vad han heter än.
Hur kan det komma sig? Känner du honom inte?
Du som läser vet väl att en prinsessas make -
- endast kan hittas genom en tävling.
Får jag inte välja själv? Tänk om jag inte älskar honom?
Du kommer att älska honom, Violet. Det kommer du att göra.
Det är förstås möjligt att ingen friare består provet.
- Vad gör jag då? - Då har ödet avgjort...
...att du får stanna lite längre hos din gamle far.
Din tur.
Det här är en suggas hud.
Nej.
Nästa.
- Han ser väldigt allvarlig ut. - Han är gammal!
Verrus singularis silvanu.
Nej.
Verrus singularis silvanu... Nej.
Nästa.
Far.
- Ett ögonblick. - Vad är det? - Snälla.
Jag vill så gärna veta. Tala om vilket djur huden kommer ifrån.
- Det är förbjudet. - Jag berättar inte för någon.
- Det är omöjligt. - Jag är din dotter.
Nåja. Jag kan inte neka dig någonting.
Vill du veta vilket djur huden kommer ifrån?
Det är en loppas skinn.
Fortsätt.
Sjöko.
- Jag beklagar. - Nej.
Nästa.
Nej, nej. Alla har rätt att gissa.
- Far! - Ingen fara.
Loppa.
Förlåt?
Loppa.
Violet!
Nej! Violet! Nej! Vänta!
Snälla, sluta!
Jag trodde aldrig att någon skulle gissa rätt.
Förlåt. Jag förstår.
Det var aldrig min avsikt att ge bort dig till ett monster.
Men vad kan jag göra? Du hörde. Jag kan inte svika mitt ord.
Violet!
Tålamod. Mitt välsignade barn.
Kanske... Kanske...
Guds vilja kanske ligger bakom detta ovanliga öde.
Jag vet att du är rädd.
Mitt hjärta säger mig att du finner styrkan att bli lycklig.
Lycklig?
Du försökte bedra mig med dina ord, far.
Ditt hjärta säger dig? Du har inget hjärta!
Tig! Du glömmer att en konung har plikter och åtaganden.
Du är ingen konung.
Du är inte ens en man. Inte ens ett djur!
Djur älskar åtminstone sin avkomma.
De försöker skydda dem. Men inte du.
Jag är inget för dig.
Min mor borde ha strypt mig i vaggan och inte lämnat mig med dig.
Tig!
Det jag gör, gör jag väl.
Ingen har rätt att ifrågasätta min vilja, minst av alla min dotter!
Frukta inte. Dina förpliktelser ska respekteras.
Ingen kan säga att konungen inte står vid sitt ord.
Nej!
Sitt.
Förlåt, Ers Majestät. Jag har letat överallt. Jag hittar honom inte.
Vadå "hittar honom inte"?
Ers Höghet!
Elias!
Ers Höghet!
Elias!
Det är han!
Han är tillbaka! Fenizia!
Han är tillbaka! Jonah lever!
Jonah! Älskade! Jonah!
Vi visste att du skulle återvända! Du anar inte hur länge vi har väntat.
Hur lång tid har gått?
Jag... Förlåt, jag minns inte.
- Du har varit borta i fem dagar. - Vart åkte jag?
Skogen.
Skogen. Varför var jag i skogen?
Var är han?
Han söker efter sin vän. Ni ville separera det som är oskiljaktigt.
- Jag vill ha tillbaka min son. - Jag upprepar det jag sa:
Varje önskan och handling svarar mot en annan.
En våldsam önskan, som er, kan bara tillfredsställas med våld.
- Och den har ett pris. - Du vet att jag är villig att betala.
Jonah!
Jonah, hör du mig?
Jonah!
Hallå!
Hjälp!
Jag är här. Hjälp mig!
Hjälp!
Jag är här! Hjälp mig!
Hallå!
Jonah!
Elias!
Hjälp.
Jonah!
- Jag kommer! - Hjälp mig. Fort! Hjälp mig!
Jag är här.
Skynda dig.
En inbjudan till kungens bröllop.
- Vem skickade den? - Din blivande drottning.
Dora!
Imma!
Det är jag.
Det är jag. Dora.
Jag har saknat dig.
Imma. Det är jag.
Dora.
Jag vet inte vad som hände. Jag somnade.
När jag vaknade var min hud förändrad.
Vad menar du?
Min hud var förändrad. Jag vet inte.
Du är så vacker.
Ung.
Dora.
- Dora. - Du behöver inte oroa dig över något.
Jag tar hand om dig. Allt du önskar...
Det är ditt.
Dora.
- Jag måste gå. - Nej.
Jag kommer tillbaka. Men kom ihåg:
Det här måste vara vår hemlighet. Säg inte ett ord till någon.
Dora, vänta.
Drottningen är min syster.
Nej! Nej.
Jag måste stanna här, hos min syster.
Hon är säkert din syster, men festen är över. Gästerna går hem.
- Jag är drottningens syster. - Det är du säkert.
- Jag stannar här. - Res dig.
- Du kan gå nu. - Dora, de vill att jag går.
Vad sa jag åt dig? Du måste hålla tyst. Minns du?
- En hemlighet. - Jag vill vara hos dig.
Det går inte. Vill du att jag ska förlora allt?
- Nej. - Då måste du gå.
Gå!
- Jag vill vara hos dig. - Gå, sa jag.
Gå!
Dora.
Jag kanske kan sova här. Jag är utled på att vara ensam.
- Ingen får se dig här. Du måste gå. - Men jag vill vara hos dig.
- Det går inte. - Varför inte?
Se dig i spegeln! Du är gammal!
Gammal! Ingen skulle tro på att vi var systrar.
Då vill jag också bli ung.
- Jag vill! Hur gjorde du det? - Jag vet inte. Min hud förändrades.
- Berätta för mig. - Min hud föränd...
Jag flådde mig. Nu räcker det!
Våga inte röra dig.
- Vad? Nej! - Det är okej.
- Hon igen! - Lugna ner dig.
Vakter!
- Vakter! - Lugna ner dig.
Hon är ingen. Jag kan förklara. Hon är en granne.
Hon är där bakom.
- Vem är hon? - En granne. Hon gör inget.
För ut henne! - Vad gjorde hon i mitt sovrum?
Försvinn ur min åsyn!
Nej. Nej!
Jag måste stanna här, hos min syster.
- Mäster barberare, jag har en fråga. - Berätta.
Kan ni förändra min hud?
Flå mig?
- Varför vill du göra det? - Jag vill bli ung igen.
Kära du.
- Du kommer att dö. - Jag kan betala.
Min syster är en drottning.
En drottning?
Tja, då...
Hälsa drottningen att hon inte ska släppa ut dig ensam igen.
Seså.
Gå hem igen.
Sir?
Sir!
- Jag har en fråga. - Vadå?
- Kan ni förändra min hud? - Förändra din hud?
Flå mig.
- Flå? - Jag kan betala.
Drottningen är min syster, sir.
Hjälp.
Hjälp! Snälla, hjälp mig!
Snälla! Ett troll håller mig fången.
Jag är prinsessan. Kungens dotter som giftes bort med ett troll.
Snälla, du måste hjälpa mig till andra sidan.
- Var är trollet som håller er fången? - Ute och jagar.
Jag måste över innan han återvänder. Du måste hjälpa mig nu!
Hur kan jag hjälpa er?
- Jag är ledsen. - Nej! Gå inte!
Nej!
Jag kan inte stanna här.
Snälla, stanna.
Snälla.
Jag har söner. De kan rädda dig.
- Men du måste vänta till i morgon. - Nej! Jag kan inte vänta.
Var inte rädd. Vi kommer tillbaka i morgon.
Gå inte! Snälla! Gå inte! Snälla!
Mor!
Violet!
Ers Majestät! Ers Majestät!
Violet är här!
Prinsessan har återvänt!
Ers Majestät! Violet är här!
Violet har kommit hem till oss.
Kom, sir. Det gör ert hjärta gott att se henne.
Rör er inte, Ers Majestät. Snälla.
Snälla.
Rör er inte. Ni är för svag.
Violet?
Här är den make du valde åt mig.
Snälla! Förlåt mig!
Snälla, förlåt mig.
Violet. Förlåt.
Snälla, förlåt mig.
Snälla!
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning: Rosanna Lithgow www.btistudios.com