Посветил съм себе си в служба на всички от К'ун-Лун.
Буден си.
Какво е това място?
Какво стана с мен?
Помня, че се изкачвах... - Да, като Дявол на доброто.
Защо ме следеше?
Ти ли ме бутна от сградата? - Разбира се.
Така се прави, когато видиш, че някой влиза през прозореца.
Насилваш си кармата.
Стига, момчета.
И ти ли го виждаш?
Дани.
Ти си умрял.
Видях снимки. - Да, умрях.
Изглеждаш същия какъвто беше, когато те видях за последен път.
Посещението ти не беше халюцинация. - Така е.
Трябваше да се уверя лично.
Трябваше да се защитим. Да защитим Ранд.
Не всеки ден някой се връща от мъртвите, нали?
Но ето ни тук.
Е, приятели ли сме?
Дани?
Вие сте всичко, което имам.
Вече си у дома.
Нямаш представа откога чакам да чуя това.
Чакай малко. Как така си жив?
Откриха ми рак.
Дробовете, панкреаса... Нападна цялото ми тяло.
Борих се три години, но състоянието ми се влошаваше.
Накрая тежах едва 45 килограма.
Исусе. - Обърнах се и към него.
Сигурен ли си, че трябва да споделяш?
Няма проблем. Дани трябва да знае.
В такова положение се оказах.
Още не бях преживял загубата на най-добрия ми приятел,
да не споменавам теб и Хедър.
Имах две деца, за които да се грижа.
Майка им я нямаше и насред цялото това нещастие,
при мен дойдоха хора с лек и станах техен длъжник.
И те излекуваха просто така? - Не.
Не ми казаха, че първо трябва да умра.
Още помня последния си дъх.
Най-страшното, което съм изпитвал някога.
Три дни по-късно отново дишах.
Кой те е спасил?
Ти ги спомена по време на престоя си в клиниката.
Нарече ги Ръката. - Ръката? Тук?
Те са като Илюминати, само дето са истински.
Влезли са в Ранд. - Невъзможно!
Толкова години тренировки.
Всичко, в случай, че Ръката се появят в К'ун-Лун.
И никога не си ги виждал? - Не.
Историята за Ръката е като приказка.
По-скоро като Сатаната и демоните му, а не като нещо истинско.
Не мислех, че наистина ще трябва да се бия с тях.
Истински са. Как се описа ти?
Заклет враг на Ръката. - Да.
Това е мисията на Железния юмрук.
Тоест, трябва да го направиш ти?
Този Железен юмрук ли използва,
за да минеш през стоманената врата в клиниката?
Да.
Дани, помогни ми да се измъкна от това зло.
Те не позволяват да се покажа пред света.
Не позволяват да прегърна собствената си дъщеря.
Джой не знае, че си жив? - Не.
Трябваше да моля, за да разрешат Уорд и асистентът ми да знаят.
Всеки, който разбереше, биваше елиминиран.
Моля те, не казвай на Джой.
Ще запазя тайната ти. Не бих позволил да й се случи нещо.
Моят шифу би нарекъл това съдба. - Приеми съдбата си.
Не мога.
Не и докато водя дела, за да се върна в Ранд.
Спри всички дела срещу приятеля ни.
Повече няма да има пречки.
Дай му всичко, което се полага на наследника на Уендъл Ранд.
Шегуваш ли се?
Моите уважения, но той е живял в манастир и е учил кунг-фу.
Това не е молба.
Да вземем и да му дадем стария кабинет на баща му.
Отлична идея. Погрижи се.
Имам големи планове за теб, Дани.
Откъде да започна?
Какво правят Ръката в Ранд? - Нямам представа.
Срещал съм само двама техни представители.
Появяват се в дома ми когато поискат и поставят исканията си.
А сега?
Наскоро пискаха да закупим кей близо до... Къде беше?
В Ред хук.
Джой сключи сделката. Говори с нея.
Семейството има нужда от боец като теб.
Може да те понауча на кунг-фу. - Би било чудесно.
Обаждай се и идвай когато решиш.
Трябва да се пази, Дани.
Не се боя от Ръката.
Браво на теб. Но говоря за Харолд.
Внимавай. Той не е заместник на баща ти.
Единственият, на когото държи Харолд е самият той.
Гледайте сега. Бум!
Сенсей Уинг го е спукала от бой.
Знаете правилото за телефоните в дожото ми.
Подредете се.
Дарил.
Съжалявам, сенсей, но те никога не са те виждали в действие.
Не, аз трябва да се извиня.
Аз съм лицемерка. Не биваше да ходя там.
Не трябва да се извиняваш.
Това, което направи беше върха. Качих го онлайн.
Какво си направил?
Хората ще те видят в действие и ще дойдат да се учат.
Повечето ученици означават повече пари. Всички печелят.
Не е така.
Като се бих за пари, наруших повелите на бушидо.
Няма да повторя тази грешка. - Глупости.
Защо иначе ни учиш да се бием? - Заради стипендията.
Сякаш ще я получа.
Не се подценявай.
Подредете се.
Потиснете егото си и да започваме.
Защо размисли?
Замислих се какво би искал татко. - Много мило,
но помисли ли какво ще прави тук?
Нямам идея.
Ти отвори вратата за него с купата.
Знам, че си била ти. Дани винаги е бил слабото ти място.
Добре си се спретнал. - Вратовръзката е леко женска.
На мен ми харесва. Ела.
Благодаря ви, че дойдохте в този паметен момент,
когато Ранд Ентърпрайзис приветства Дани Ранд на мястото му в компанията,
която носи неговото име.
Дани ще продължи завета на баща си, Уендъл,
и заедно с нас ще поведе компанията в бъдещето.
Дами и господа, представям ви Дани Ранд.
Хубава реч. Благодаря. - Излез, прочети си текста и си тръгни.
Здравейте.
Изминах дълъг път, за да се върна у дома.
Защото за мен Ранд е дом.
Баща ми, Уендъл Ранд,
ме научи да обичам и уважавам тази компания.
Заминах като 10-годишен на самолет с родителите си.
Така и не достигнахме целта си.
В катастрофата изгубих семейството си. Оцелях единствено аз.
Бях спасен от монаси и отгледан в манастир.
Животът ми беше различен от този, който имах в Ню Йорк.
Той ме научи на ценностите на живота,
на упоритата работа,
на това да не се отказвам от важните за мен неща.
А Ранд е важна за мен.
Г-н Ранд?
Г-н Ранд! Дженифър Мени, "Ню Йорк бюлетин".
Истина ли е, че наскоро сте бил в психиатричната клиника Бърч,
под грижите на д-р Пол Едмъндс? - Да.
Истина е. - О, Дани.
Прибирането у дома...
Макар всичко да ми беше познато,
напрежението ми дойде в повече.
Почувствах се извън контрол.
Но Джой и Уорд ме свързаха с д-р Пол Едмъдс
и получих нужната помощ.
Без тях нямаше да се възстановя.
Г-н Ранд, колко време останахте в Бърч
и вярно ли е, че сте имал изблици на жестокост.
Благодаря, че дойдохте. Дани.
Отговорът ти беше по-мил, отколкото заслужаваме.
Както казва Ю-Ти: "Добротата е най-важния закон."
Имаш ли време да прегледаме сделката за кея?
Защо? - Искам да си подредя нещата.
Добре. Питай секретарката ми Меган. Тя ще уреди всичко.
Добро утро, Меган. Искам да си уредя среща с Джой.
Ще проверя графика й.
Мога да те вкарам след 2-3 дни.
Три дни?
Първата ти среща за днес е тук. - Супер. Кой?
Джей Мъни! - Ние не правим така.
Добре.
Благодаря.
Кабинетът на баща ти. Дори старото му бюро.
Не ми се разнежвай.
Не, просто...
Толкова време мина.
Наред ли е всичко там долу? - Боже!
Това е лудост. Леле.
Какво правиш, Дани?
Някога лепях стикери под бюрото на баща ми.
Още са тук. - Разбира се.
Можем да продължим със спомените,
но тъй като е работно време, нека поработим.
За протокола, не съм виждала да приемат сделка толкова бързо.
Какво направи?
Може да се каже, че съживих мъртвите.
Подпиши тези, преди някой да размисли.
Добре.
Каква точно е работата ми?
Всъщност, нямаш определена позиция.
Мислех... - Нека ти обясня.
С твоя дял от 51%, имаш най-доминиращата позиция в борда.
Колкото и да не участваш в ежедневните дела...
Думата ми пак има тежест. - Точно така.
Дали мога да получа достъп до бизнес сметките и документите на Ранд?
С името и акциите си, на малко места нямаш достъп.
Един съвет. Давай го по-леко.
За повечето хора тук ти си неприятел.
Ясно. Няма проблем.
Ще изпратя куриер за договорите, когато приключиш.
Даниъл, имаш невероятна възможност.
Не я проваляй.
Какво да правя, когато свърша с това?
Да оставя ли отворено или да затворя?
Отворено.
Добре.
10 милиона души в 98 страни страдат от лайшманиоза.
Здравейте.
Здравей.
Продължавай.
Може ли да седна до Джой? Благодаря.
Готов ли си?
Както казвах, това лекарство има далеч по-силен ефект.
За какво става въпрос?
Обсъждаме ценовата стратегия за новото лекарство, което патентоваме.
Целта ни са пазарите в Азия, Африка,
Южна и централна Америка и дори Европа.
Там са всички потенциални клиенти. - Значи ще продаваме на едро.
Това ще направи производствената цена 5 долара.
Можем да ги продаваме по 50 долара на доза.
Така ще финансираме нови проучвания и ще повишим печалбата
на фармацевтичния отдел.
Извинете, но колко хора умират от... Как беше?
Лайшманиоза. Според последните изследвания, около 50 000 годишно.
А ние имаме лек?
Можем да спасим животи срещу 5 долара,
а вие искате да вдигнете цената?
Знам как изглежда, но така се прави бизнес.
Трябва да ги продаваме на производствена цена.
Не се прави така. Това е нормален бизнес.
Тогава нормалното на е правилния път.
Можем да печелим от другаде.
Моля ви, г-н Ранд, знаем как да си вършим работата.
Световната здравна организация ще направи повечето покупки
и ще ги изпрати в страните от Третия свят.
Никой в нужда няма да остане без лечение.
Никой не бива да печели от нещастието на другите.
Това е грешно.
Трябва да продаваме на производствена цена. Точка.
Нека сме наясно.
Като основен акционер, слагаш граница още през първия си ден?
Да. - Това е абсурдно.
Може и да е така, но щом г-н Ранд настоява, така ще бъде.
Ще продаваме на производствена цена. - Благодаря.
Графикът ми се освободи. Искаш ли да обсъдим кея?
Да, разбира се.
Мамка му.
По дяволите.
Здравей. - Здравей и ти.
Справи се отлично с представянето на Дани.
И аз нямаше да го направя по-добре. - Благодаря.
Какво ще правиш с репортерката?
Ако ти не контролираш историята, ще го направи тя.
Не аз го пъхнах там. - Не е време за обвинения, синко.
Сега ни трябват решения.
Мога ли да разчитам, че ще се погрижиш.
Да.
Това ще те реваншира за издънката с цената на лекарството.
Джой държи Дани зает. Това няма да се повтори.
Това исках да чуя.
Обичам те, синко.
Меган!
Сър? - Свържи се с Дженифър Мени.
Кажи й, че ще отговоря на всичките й въпроси тази вечер в офиса.
Онези монаси, при които си бил.
Те истински ли бяха? С роби, шаолински, плешиви монаси?
Да, много старомодни.
Значи и ти си обикалял планината облечен в роба?
Ще се изненадаш колко удобна може да е хубавата роба.
Само опитай да не идваш на работа с роба.
Предполагам, че след днес съжаляваш, че ми даде купата?
Със сигурност направи впечатление.
Макар да не беше точно грешно,
има по-добри начини да спечелиш хората на своя страна,
от това да размахваш акциите си.
Като повдигна темата...
Защо даде купата на Джери?
Тя ми върна старите спомени.
Чувствата, които потисках.
Звучи ли ти логично? - Да.
Връщането ти ме накара да се замисля за хората, които съм изгубила.
Родителите ми.
Майка ми, баща ми...
Баща ти много държеше на теб.
Имаш късмет, че не го видя накрая.
Беше ужасно.
Както и да е, осъзнах в какъв човек съм се превърнала.
Това не ми хареса.
Реших, че и на татко не би му харесало
и трябваше да постъпя правилно.
Ако това ще те утеши, мисля, че Харолд би се гордял с теб.
Този ли е най-добрия ти човек? - Сериозно? Тежи два пъти колкото теб.
Защо не вкараш още един? Като победя, ще ми платиш двойно.
Ти си луда мацка, да знаеш. Но те харесвам.
Готови ли сте за битката на живота си?
Дано е така!
Дъщерята на Дракона се завърна!
Но тя не смята, че Дюк е достатъчно предизвикателство.
Затова помоли да се бие с двамина.
Имам точния човек за нея.
Джими Пиърс, още ли си тук? - Джими! Джими!
Това момиченце мисли, че може да се бие с мен?
Какво да ти кажа? Елате насам.
Знаете правилата.
Всичко свършва само с предаване или нокаут.
Други правила няма.
Сигурна ли си, че искаш да го направиш?
Бийте се!
Давай! Давай!
Заседна ли, малката? Да продължаваме.
Ставай!
Защо Ранд иска да купи кея?
Нямам представа.
Уорд поиска да го купим, а аз сключих сделката.
Нормално ли е да купуваш неща, без да знаеш защо?
Не ми трябва да знам.
Уорд носи само успехи на компанията.
Защо се интересуваш от това?
Когато отидох в манастира,
научих за една позиция.
Могъща, важна работа, която поисках.
Баща ти все казваше, че си поставяш високи цели.
Да.
Всички там смятаха, че няма как шаокуайлао като мен да успее.
Шаоку... Какво?
Означава нещо като чужденец.
Така ме наричаха. - Звучи гадно.
Но е и готино.
Пък и това ме накара да искам позицията още повече.
Да, разбирам те.
Проблемът беше, че не се замислим защо я искам.
Бърках ината си с чувството за съдба или нещо подобно.
Не помислих как ще се отрази на живота ми.
Получи ли я? - Да.
Преборих всички пречки по пътя си и я заслужих.
Струваше ли си? - Не знам. Ще видим.
Докога мислиш да останеш тук? - Не знам.
Откакто съм тук съм доста зает.
След 15 години в манастир... - Това е голяма промяна.
Да. Идея си нямаш колко голяма.
Първо, стаята ми. - Да?
Нямаше нищо общо с тази.
Шест на шест, с мръсна черга на пода.
И нощно гърне.
Всяка сутрин изкачвах миля нагоре по хълма, с огромна стомна,
за да занеса на моя шифу дневната дажба вода.
Всяка сутрин? - Всяка.
Това беше лесната част. След това идваха тренировките.
По цял ден всеки ден.
Когато не тренирахме се биехме.
Всеки момент беше борба.
Провалът ти печелеше бой.
Победата водеше до следващият боен стил, до следващия урок.
Звучи като тормоз.
Това ме направи човека, който съм днес.
Тоест?
Не знам. Поредният човек, живеещ в луксозен апартамент.
Искаш ли питие? - Да.
Знаеш ли как да направиш водка с тоник?
Ако се слагат само водка и тоник, да.
Мисля, че ще се справя.
Ще отворя.
По-леко с тоника.
Дани!
Връщаме се в Златните пясъци.
Вървете!
Добре ли си? - Да.
Трябва да извикаме полиция. - Знам къде отиват.
Какво?
Нямате представа колко е зле.
Прилича на Тарзан, току-що излязъл от улицата.
Как така? - Не бива да ти казвам това,
но има лекарство, върху което работим от години.
Тествахме го, патентовахме го... Не мога да влизам в подробности,
но то е на път да промени медицината. Ще спаси милиони животи.
Леле. - Нали?
Събрахме се да обсъдим ценовата стратегия,
която да донесе печалби и да финансира следващите ни изследвания,
когато се появи Дани и използва акциите си,
за да ни принуди да го продаваме на пазарна цена.
Шегувате се.
Ще изгубим стотици милиони долари.
По-лош е от разнежените, либерални хипстъри, които обикалят Уилямсбург.
Благодаря за интервюто.
Тръгвате ли? Имаме бутилка за довършване.
Изкушаващо, но крайният ми срок е рано сутринта..
Елисън, не давай първата страница на Карън. Имам страхотна история.
Какво е станало с теб? - А с теб?
Затова съм тук.
Можеш ли да наглеждаш Джой? - Той не те ли преследваше?
Това беше недоразумение.
Предполагам това да си милионер оправя греховете.
Милиардер.
Какво знаеш за Златните пясъци? - Не знам.
Има няколко ресторанта с това име.
Някой да е свързан с престъпна групировка?
Познаваш ли ги? - Триадите.
Опасни са. - Звучи като да бяха те.
Това е"Златните пясъци", който търсиш.
Прикритие на Янгшъ Гонгсъ.
Трябва да поговоря с тях. - Шегуваш ли се?
Защо ти е да се занимаваш с триадите?
Здравейте. Мога ли да ви помогна?
Съжалявам, но е затворено.
Трябва да говоря с шефа на Янгшъ Гонгсъ.
Не искам проблеми. - Тогава не трябваше да си ги търсиш.
Това е той.
Този е надвил всички ви?
Аз съм Янг Хай-Цин, началник на Янгшъ Гонгсъ.
А кой сте вие?
Дани Ранд. - От Ранд Ентърпрайзис?
Същият.
Защо изпратихте хората си след Джой Мичъм?
А защо вашата компания открадна кея ни?
Какво?
Имахме договорка с предишния собственик.
Джой Мичъм я наруши. Искахме да поговорим с нея.
Не. Искахте да я отвлечете, за да сключите нова сделка.
Може да използваме вас за новата сделка.
Затова ли дойдохте тук?
Дойдох да ви кажа, че не е във ваш интерес да преследвате Джой.
Защо Ранд иска кея само за себе си?
Друга групировка ни принуди да го купим.
Кой може да принуди гигант като Ранд да направи подобно нещо?
Ръката.
Не знаех.
Моля, предайте извиненията ми на г-ца Мичъм.
Знаете ли за какво им е на Ръката кея?
Защо са в Ню Йорк? Искам да се махнат от Ранд.
Моля ви.
Сложи я.
Къде отиваме? - На разходка.
Добре, издишай.
По-добре. Добре ли си? - Да.
Разбрах, че с Дани сте израсли заедно. - Родителите ни бяха първи приятели.
Шегуваха се, че са си дали дума с Дани да се оженим.
Близо.
Той беше добро хлапе.
Беше мил.
Ако ми беше казала, че един ден ще се бие с хора с брадви...
Секири. Повече няма да ти създават проблеми.
Как го постигна? - Поговорихме си.
С юмруци ли? - По-скоро споделихме идеи.
Разбрахме се.
Какво правиш?
Как го каза, Джой? Това не е първото ми родео.
Мога да ти я наместя.
В К'ун-Лун моят шифу ме караше да броя до три на мандарин, за да я намести.
Мамка му!
Ако въпросът е в боевете за пари...
Какво? - Не те съдя.
На идване от К'ун-Лун участвах в нелегални бойни клубове.
Но да знаеш, готов съм да спазя предишната ни уговорка.
Още ти дължа наем за шест месеца.
Отговорът е същия.
Но все пак благодаря.
Да тръгваме.
Пак ще се видим. - Да. Благодаря.
Как ще кажем на Уорд?
Да разбере, че мъже със секири са нападнали сестра му?
Нали не искаше да намесваме полицията?
Имаш право.
Това не означава, че не искам да науча какво се случи тази вечер.
Аз също.
До скоро.
Ти беше добър и верен слуга на Ръката.
Кеят беше осигурен.
Сега ще получиш наградата си.
Не съм я виждал лично откакто беше малка.
Някой е ударил дъщеря ми?
Хората ми казаха, че е имала сблъсък с някакви престъпници.
Късметлийка е, че има толкова умел телохранител.
Сега е добре.
Този добър и верен слуга може ли да помоли за още една услуга?
Какво искаш? - Кой от вас е ударил Джой Мичъм?
Аз.
Готов съм да се прибера.
ДАНИЪЛ РАНД, КОРПОРАТИВНИЯТ ГЕРОЙ
Това е отговорът който търсите. Янг Хай-Цин.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz