NÅGONSTANS I ÖSTEUROPA FÖR 12 MÅNADER SEDAN
Det har gått tre månader sedan WWN: s reporter Katya Nevin togs gisslan.
Trots att gisslantagarna tros tillhöra en känd terrororganisation-
- är deras motiv oklara, då de varken tagit kontakt eller krävt en lösensumma.
Man är rädd för att de vill hämnas för Nevins fördömande reportage-
- mot terroristernas barbariska natur under den senaste tidens konfrontationer i Öst.
Så vacker.
Kämpa inte emot.
INKOMMANDE SAMTAL LABORDE
- Kom in. - Hej.
- Hur mår du? - Bra.
Jag ska just köpa kaffe. Vill du ha nåt?
Nej tack. Inget mer koffein.
- Är det säkert att du mår bra? - Det är bara nerver.
Katya, ingen dömer dig om du inte gör det.
- Om du inte är redo... - Varför säger alla så? Jag är redo, okej?
Du...
Jag vet att du menar väl, men kan jag få vara ifred?
Visst.
Gå din väg. Stick!
- Vi visar arkvibilder, tillbaka om tre. - Ja, han är borta.
Kan vi kolla kamera tre, Steve? Det ser lite oskarpt ut.
Varsågod, Lou. Kaffe latte, en sukett.
Sal, du är en gudagåva. Jag dör här.
Behöver du något annat?
Vet du om de nya redigeringsstationerna är installerade eller inte?
Det är ju inte din avdelning. Lugn, det är ingen fara.
- Jag kollar upp det och säger till. - Oj, bortom plikten.
Det gillar jag. Fortsätt så, det fungerar.
Tack.
Du, assistenten. Ja, du.
- Är det mitt kaffe? - Varför sa du inget när jag frågade runt?
En bra produktionsassistent förutser sina överordnades behov.
Om hon värderar sitt jobb. Förstått?
Bra.
Håll alltid stjärnan nöjd.
Iväg med dig, vi är klara.
- Jag hatar dig så jävla mycket. - Vadå? Jag ville bara ha kaffe.
Ja?
- Sal, vad är det? - Hur går det med redigeringsstationerna?
Christian SMS: ade just, han väntar i skåpbilen, allt är under kontroll.
- Sally, är allt okej? - Ja, det är bra.
- Sally. - Vilken skitdag. Så oproffsigt.
- Vill du prata om det? - Nej. Det är bara det ena efter det andra.
Hur kan McDonald tycka att det är okej att förnedra någon inför hela teamet?
Han är en sån arrogant skit. Och Katya snäste åt mig.
- Vad är det med Katya? - Inget. Hon ska alltid klara sig själv.
- Alex, hon ska precis... - Ingen klarar sig själv. Akta dig.
Alex, hon ska precis gå i sändning. Fan!
Katya, det är jag.
Är allt okej? Du behöver inte låtsas, Katya.
- Inte inför mig. - Snälla Alex. Jag måste göra det här.
Du sa samma sak om att åka till Burma. "Jag måste åka dit storyn för mig."
- Jag förlorade dig nästan. - Du är orättvis.
Men det hände ju. Vi...
Alex, vi tar inte det här nu. Beslutet är fattat, Alex. Släpp det.
Kom. Det är okej. Det är okej.
Se på mig. Fokusera på min andning, okej?
Såja. Såja, andas.
Varför stannar du hos mig, Alex? Jag är trasig.
Jag lagar dig igen.
- Du behöver inte känna ansvar för mig. - Om jag vill det, då?
Vi är en familj, Katya. Vi tre.
Till slutet.
När du är redo kanske det blir en ring?
- En sak i taget, grabben. - Jag vet, jag vet.
Men vet du vad? Jag väntar så länge som jag måste.
Det är Chris. Förlåt, jag måste gå.
Kom till mig efter sändningen, så bjuder jag på kaffe.
Jag älskar dig.
Kom igen. Kom igen nu. Fan också.
- Sir, ni hindrar en statlig utredning. - Jag betalde just sex pund för maten.
Betalar staten tillbaka?
Du är en utbildad agent. Bete dig så.
Han är på öppen gata och syns inte till. Han sprang västerut på Central Street.
Jag tror att jag vet vart han ska. Kom igen. Kom igen, sa jag.
- Jag har sagt att du inte får röka här. - Det är okej. Låt mig vara.
- Vet du hur sen du är? - Vet du hur trafiken är under rusningen?
Ja, det gör jag. För att jag gör samma resa varje morgon innan nio.
Inte tio. Nio. Skojar du med mig?
- Okej, jag är sen. Jag är alltid sen. - Jag vill inte täcka upp för dig mer.
Gör inte det, då. Tror du att jag bryr mig om jobbet?
- Känner du mig ens? - Jag bryr mig.
Jag gick i god för dig. Varje gång du är sen och strular-
- eller gör såna här dumma jävla grejor så får jag ta skit för det.
Jag vill ju inte förstöra ditt perfekta rykte.
Vet du vad? Kör bara.
Okej, tack för samtalet. Hej då.
- Katya Nevin, var är hon? - Har ni avtalat tid?
Hon känner mig, jag är professor Greg LaBorde.
- Jag måste träffa fröken Nevin omedelbart! - Vi har regler, sir.
Har ni inte avtalat tid, så måste ni gå.
Herregud.
Lägg ner vapnet och ge mig minnet. Att döda er skulle inte ge mig dåligt samvete.
Vänta, han kanske inte har det.
- Få hit Katya Nevin nu! - Sally, någon behöver träffa Katya.
Hon tryckte på det tysta larmet, snart är stället fullt av lokal polis.
Vi kan hantera lokal polis.
Katya, en situation har uppstått där nere.
Strax: Nyheter och väder.
Och en uppdatering om hur stark vind har tvingat en musikfestival att stänga.
Ja, och vinden verkar påverka folk i studion just nu.
Du ska in om sju minuter.
Jag är en grävande journalist som följer storyn.
- Vi sänder live. - Jag måste prata med Lou.
- Studion påverkas inte av vädret. - Jaså? De ser ut att bli lite blöta.
- Varför utsätter du dig alltid för risker? - Vem ska annars göra det?
Det här är en story, Sally. Min story.
Ingen har väl kallat dig för glädjedödare?
Hon vill att jag ska ge henne glädje mellan lakanen, men det är kört.
Hörni, vi försöker att sända nyheter här.
Lou, en galning har dragit vapen där nere och kräver att Katya kommer dit.
Säg åt henne att inte gå dit.
- Vem är han? - En källa. Han gav mig min karriär.
Teoretisk biologi. Jag minns det.
Ett bra reportage. Unikt. Känner du honom väl?
Väl nog för att veta att det är olikt honom. Han måste sväva i fara.
Du får en halvtimme. Jag gräver fram arkivbilder.
- Följ med. - Hur kan du överväga det här?
- Det blir en vacker dag. Det kommer mer. - Stanna kvar, vi är strax tillbaka.
- Okej, vi fattar. Du har bråttom. - Du älskar det här, eller hur?
Vänj dig vid att jag och Katya är ihop. Hon är den rätta.
Lyssna på dig själv. Du har varit ihop med bruden i ett jävla år, Alex.
Allt jag ber dig om är lite stöd. Okej?
- Du är den enda släkting jag har kvar. - Och? Ska jag leda dig fram till altaret?
- Stöd dig själv, det är det du är bra på. - Nu är du orättvis.
Va? Att du vågar tala med mig om orättvisa. Skit samma. Jag går och röker.
- Visst, gör det. - Dra åt helvete.
Reggie? Reggie?
Phillis?
Reggie? Phillis?
Reggie?
Phillis?
Vad i helvete?
Phillis! Phillis!
Helvete! Vad i helvete?
Chris!
OSLO I NORGE
Kom inte närmare!
- LaBorde! - Katya, kom och ta det här.
Backa, för er egen säkerhet.
- Det är din karriärs största scoop. Här! - Ni bör ge mig det omedelbart.
Sally, gå upp nu. Gå!
- Vilka är ni? - Jag är en beundrare av ert arbete.
- Vart skickade ni USB-minnet? - Jag vet mina rättigheter.
- Ni måste identifiera er först. - Vart?
Proteus, hon är civilist.
Nej, hon är ingen civilist.
Något speciellt.
Vart tog din kollega mitt minne?
Dra åt helvete.
Kom igen! Hämta något!
- Konstaplarna, det är ett statligt fall. - Statligt?
Skojar ni? Det är en massaker där ute.
Alla håller sig lugna. Allt är under kontroll.
Vet ni något? Kolla på honom! Vad fan är det som händer?
Okej.
- LaBorde, varför jag? - Nu krävs styrka och karaktär.
Du var det logiska valet.
- Jag är rädd. - Det har du inte råd med.
- Vad fan är det som händer? - Gå nu!
- Kom igen. Hur tänker du? Sänk vapnet. - Svara mig! Nu!
Du är ingen statlig agent, du var den hemliga källan.
- Har du någon aning om vad du gjort? - Jag gjorde min plikt mot mitt folk.
Ert folk? Tror ni att de är säkra från det här? Ingen går säker!
Säkerhet är en illusion. Makt och lojalitet är äkta.
Döden är äkta och den kommer och tar mig, er och era välgörare.
Oss alla.
Jävla helvete.
Jag är infekterad!
Vart?
Helvete!
- Jävlar. - De är här!
De är här!
Ashcroft, uppför trapporna.
- Yxan, Ashcroft. - Kom, rulltrappan är här.
RIO DE JANEIRO I BRASILIEN
Man måste ha något extra, om något oväntat händer.
Katya, vad fan händer?
- Helvete. - Herregud.
- Var är minnet? - Sally tog det till teknikerna.
- Du måste få sätta dig, stackare. - Släpp mig, jag klarar mig själv.
Oroa er inte, allt är under kontroll.
Katya.
Gud, vad har jag gjort?
Se på mig! Det var självförsvar.
Så om de jävlarna förhör dig, så hade du inget val.
Herregud, vad fan hände där inne?
Jävlar, fingeravtryck!
Jag tror att hon åt Reggie.
- Varför skrattar du? - Lugn, du är chockad.
- Varför är inte du det? - Vi måste säga samma sak till polisen.
Jag har sagt vad som hände, Chris!
Jävlar.
Helvete. Det är ute med mig. Det är så jävla kört.
- Ge mig en cigarett. - Hade du inte slutat? Det är min sista.
Chris, jag dödade just någon!
Jag har rätt till den sista jävla cigaretten!
Kom, då!
Fy fan, de äter honom!
- Katya. Du skrämmer mig. - Det lugnar min andning.
- Får du hjälp med det här? - Självklart.
De godkände väl att du började arbeta igen?
Katya, det här är allvarligt. Berätta för mig vad du vet.
Varför bli mitt folk skjutna på sin arbetsplats?
Katya, lyssnar du på mig?
- Katya! - Håll käften, för fan.
Vad låg på minnet? Vad låg på minnet?
Jävlar, jag har ingen täckning. Det här är riktigt illa.
- Vad fan gör du? - Studion, det är Alex. Lou? Katya?
- Skämtar du? - Svara! Var fan är de?
Minst en kilometer utom räckvidd, idiot. Titta ut.
Det gäller oss nu. Inte dem, inte henne.
Vi måste dit, vi klarar oss inte ensamma.
Vet du vad? Jag måste inte ett skit! Jag dör inte för din kvinna!
Är du blind? Ser du inte vad som händer där ute?
- Vi behöver folk, en grupp! - Vi har en grupp! Dig och mig!
- Varför räcker det aldrig? - Jag klarar mig inte ensam, men ska dit.
Jag behöver dig på min sida, Chris. Inte Katya, jag.
Jag frågar dig, som din bror: Vad krävs?
Helvete! Vi sticker härifrån!
Jag täcker den här sidan.
Lås dörren. - Civilister, undan!
- Vem tror du att du är? - Vilken del förstod du inte?
- Nej, nej, nej. - Fler frågor? Bra.
Gå till kontoren, lås in er och göm er. Byggnaden är under attack.
Hissen är låst.
Vadå "under attack"? Jag måste härifrån.
Nej!
Det finns en hiss till. Hitåt, fort!
Kom igen!
Vad fan?
Vänta lite. - Jill, svara. Jill!
- Ja, vem är det? - Mark här nere. Var är du?
- Håller du koll på mig? Jag har rast. - Gå till personalhissen på andra våningen.
- Ta nycklarna. - Jag kommer om tio minuter.
Din jävla rast är över! Kom hit nu!
SAN FRANCISCO I USA
...nödläge, men det är för lite för sent.
Alla har panik, det är kaos.
Vi har väntat länge nog! Jag har middagsplaner. Spela det, jänta!
Jag heter Sally och har jobbat här i 2 år.
Lou sa att vi ska vänta på Katya.
Hör på nu, Sally.
Om du värderar din framtid här, så gör du allt för att göra mig nöjd.
Ringer jag ett enda samtal, så slipper jag se dig igen. Spela det.
Lugn. Han höll exakt samma tal för mig 1998-
- när jag vägrade att suga av honom på julfesten. Fast i 1970-talet.
- Jaha? - Ut.
Carpenter! Carpenter, kom nu!
- Jag har dig! - Vänta! Nej!
- Din subba, vad fan vet du? - Vad är det med dig?
Det ska jag berätta. Jag är så jävla trött på att hon är så respektlös!
Peter, man måste förtjäna respekt, ditt sexistiska rövhål.
Det har jag gjort! Jag har varit en hörnsten på kanalen sedan 1975!
Alltid samma gamla historia! Du har hakat upp dig!
Hallå! Det är fel tillfälle.
Spela videon.
Detta är professor Greg LaBorde. Detta är min sista rapport kring jätteviruset-
- Pandora Viridae Siberiacum. Det är ingen sanktionerad rapport.
Det är mitt erkännande.
Det hittades i frusen jord under den nu smältande permafrosten i Sibirien.
Det överlevde fruset i omkring 30000 år.
Först verkade det vara vilande och ofarligt för människor.
När våra råttor fick det i blodet, så vaknade det.
Det infekterade råttorna snabbare och effektivare än något jag sett.
Viruset fick cirkulationen att avstanna under en period av 1 till 24 timmar.
Enkelt uttryckt så fungerade råttorna, men i ett högaggressivt tillstånd.
Detta trots att viruset i egentlig mening hade dödat dem.
Jag lyckades säkra ett större statligt kontrakt nästan omedelbart.
Obegränsade resurser. De ville att jag skulle förlänga livet på villiga soldater-
- så att de kunde strida när de borde vara döda eller utslagna.
- Nej, det är ju en bluff. - Vänstervriden anti-koalitionspropaganda.
Det finns inget virus.
LaBorde är min trovärdigaste källa någonsin, varför skulle han ljuga?
Vad vet jag? För att han är en lögnare.
Jag visste att det var oetiskt. Jag intalade mig att målet helgar medlen.
Jag hade fel. Smittan överförs vid inmundigande av förorenade kroppsvätskor.
Antingen oralt eller via kontakt med infekterat material-
- med exempelvis ett öppet sår.
Rivsår eller bett visat sig vara dödliga i hundra procent av de observerade fallen.
Efter de infekterats blir varelserna enkelspåriga-
- i sin jakt på att förtära levande organiskt material.
Trots att de inte får någon biologisk näring av agerandet.
Det verkar vara det enda som driver dem.
När de återupplivats är avlägsnande av huvudet eller förstörande av hjärnan-
- det säkraste sättet att bli av med dem. Annars fortsätter de bara att komma.
Den 23 februari 2017 hade labbet inbrott, troligen av en terroristcell.
Vilka de än var, så hade de en källa på insidan. De visste exakt vad de sökte.
De tog allt.
De stal tillräckligt med prover för att infektera minst 40 befolkningscentra.
Skulle det vara så, så skulle det utrota-
- åtminstone 99 procent av mänskligheten.
Jag vet inte vad som händer längre, vem jag kan lita på.
Jag slutar. Jag raderar alla data och förstör alla prover. Allt.
Snart-
- är det här det enda empiriska spåret efter Pandora Viridae Siberiacum.
Jag ska avslöja det för världen.
Jag har gjort mina val.
Nu får jag ta konsekvenserna ihop med alla andra.
Det är inte säkert här längre, Katya. Jag vet inte om det är säkert någonstans.
Du får klippa bort det här. Jag är ledsen att jag lägger den här bördan på dig.
Men... Jag visste inte vem jag annars skulle vända mig till.
Du har integritet och mod.
Adjö, Katya. Och lycka till.
Kom igen, Katya. Mänsklighetens undergång?
- Vem är den här killen? - "Vem var han?" menar du.
Han sköt sig just framför mig för att han trodde att han var infekterad.
Herregud.
Nej, det här är inte på riktigt.
Det här händer inte. Det här händer inte!
Vad betyder det här? Hur lång tid har vi på oss? Vi måste härifrån.
Nu. Nu är vi i säkerhet.
Men om vi lämnar studion så är vi helt oskyddade.
- Herregud. - Nej.
Det är inte på riktigt. Det här händer inte.
Det händer inte!
Lou, varför har vi inte hört något om det här? Vad sänder de andra kanalerna?
De ligger nere.
Sally har rätt. Jag stannar inte här.
Det här är din story. Vi måste varna folk.
- Vi kan inte överge vår post. - Det sa jag inte.
Vi måste väl inte vara här för att sända? Du kan väl sända det i en loop?
Det tar timmar att rigga.
Jag filmar en påa, vi lägger det först och sänder så länge strömmen räcker.
- Det är bäst för dig att du har en plan. - Det har jag. Att överleva.
Vad gör du?
I hela världen finns det digitala satellit-TV-kanaler.
De är oberoende av kabelnätverken. Det är ett långskott-
- men några av dem kanske snappar upp det.
Herregud.
Paris.
Martin bor där.
Jag är så rädd.
Såja.
- Få tyst på den. - Ingen signal.
- Vad? Hon kunde lika gärna vara på månen. - Vad är väl en kilometer till?
Vi utmanar ödet. Hon är inte en del av planjäveln.
Tvinga mig inte att fatta ett svårt beslut igen.
Skit i familjen när fitta är inblandat. Du låter som en skitunge.
- Vet du vem du låter som? Som pappa. - Håll käften!
Vad i helvete?
Vad?
Spring!
TEL AVIV I ISRAEL
- Helvete! - Ett, två, tre.
Lugn.
Vi har stängt! Bort från mig! Ut ur min butik!
- Lugna dig! - Helvete!
Christian!
- Hjälp honom. - Chris!
- Helvete, jag sträckte axeln. - Fan, vad snabba de är.
Döda mig inte! Ta vad ni vill och gå!
- Kul, är det så vi gör nu? - Är det så illa så vill jag inte sluta.
- Hur är det? Du måste resa dig. - Okej.
- Nej, lämna mig här. - Han kan inte följa med.
Då kan vi ta de här. Kolla här.
- Det kunde vara värre. - Det vore bättre om vi var fler.
- Vi får klara oss. Vi har en revolver. - Jaha, och hur många kulor är det i den?
Fyra. Det är bättre än inga.
Tänk om jag hade fel. Tänk om det inte är så illa som det ser ut.
- Armén kanske kommer snart. - Det är illa nog för fler än fyra kulor.
Jag väntar inte på armén, vi måste härifrån. En bil, vad som helst.
- Och åka vart? - Du får bestämma när vi har hämtat Katya.
Stjäla en bil? Tänk om larmet går, då är det kört.
Vi har det vi har. Fatta det innan vi blir dödade, båda två!
- Mina herrar, jag har en bil! - Skulle jag få oss dödade?
Du diskuterar pappakomplex på gatan när vi borde gömma oss!
- Du gav dig på mig, det var ditt fel! - Självklart, allt är mitt fel.
- Skönt att du erkänner det! - Väx upp och ta lite ansvar.
Mina herrar, jag har en bil!
En fin bil!
- Det här är fanimej ingen fin bil. - Jävlar! Akta!
- Var fan har du lärt dig att köra så? - Jag gick en rallykurs förra året.
- Tacka Katya för det. - Vad gör du, din galna jävel?
Håll i er!
Gud, tänk att vi klarade oss! Det var grymt!
- Vi behöver en plan. - Hamnen, tänker jag.
- Vi kan hitta en båt, det är en bra plan. - Jag kan få signal på walkie-talkien.
- Skit i den. - Om vi bara kunde prata med henne.
- Tänk om hon väntar på oss. - Nu igen? Tänk om hon är död.
Varför tjafsar vi som småflickor?
Vi måste röra på oss. Så länge vi har bilen, så är det lugnt.
Jävlar!
Jag får inte upp dörrjäveln.
- Vi måste härifrån! Skynda dig! - Helvete!
Kom igen nu. Spring!
LOS ANGELES I USA
Vi har sett attacker i videor på internet. Beväpna er och skjut för att döda.
Skjut mot huvudet. Gud hjälpe er alla. Gud hjälpe USA.
Gud hjälpe vår framtid.
Herregud!
Mina damer och herrar, jag heter Katya Nevin.
Det här är en nödsändning.
Som många av er säkert redan upplever-
- är landet, och kanske hela planeten, belägrad-
- av de nyligen dödas återupplivade kroppar.
Orsaken verkar vara att ett virus släppts ut världen över.
Pandora Viridae Siberiacum. Tro inget annat än att det är en attack.
Detta på en aldrig tidigare skådad skala.
När detta spelas in har vi ingen aning om vilka förövarna är.
Det som följer är ett erkännande ifrån professorn som upptäckte viruset.
Rikta inte er ilska mot honom, utan lyssna på hans ord.
Det är otroligt viktigt att så många som möjligt överlever dessa första dagar.
Mänskligheten behöver er i det som följer.
I nuläget befinner sig vårt största bekymmer utanför vår dörr.
Era nära och kära, vänner och kollegor.
Om de är infekterade -
- så har ni förlorat dem.
De är era fiender.
Närma er dem endast med stor försiktighet eller gå till attack.
Ett nytt rovdjur står över oss i näringskedjan.
Vår överlevnad har nu ett pris.
Finn det och betala det gladeligen.
Mina damer och herrar, jag önskar er lycka till.
ATEN I GREKLAND
Studion, det är Alex Petit. Katya, är du där?
- De svarar inte. Är du nöjd? - Studion, det är Alex Petit. Svara.
- Kan du ens vara båtpilot? - Man är båtkapten, idiot.
Man är kapten på ett skepp, inte en båt.
Detta är professor Greg LaBorde. Det är den 22 april 2017.
Klockan är 4.09.
Detta är min sista rapport kring jätteviruset Pandora Viridae Siberiacum.
Det är ingen sanktionerad rapport.
Det är mitt erkännande.
Det hittades i frusen jord under den nu smältande permafrosten i Sibirien.
Man bedömer att Pandora Viridae Siberiacum-
- överlevde fruset i omkring 30000 år.
Först verkade det vara vilande och ofarligt för människor.
När våra råttor fick det i blodet-
- så vaknade det.
Testerna var otroliga.
Det infekterade råttorna snabbare och effektivare än något jag sett.
Andrea, håll ut.
Vad var det?
- Lugna er, allihop! - Lugna oss? Lugna oss, för helvete?
Vi kommer att dö här i rummet!
Stannar vi i studion så är vi inlåsta, vi överlever tills armén kommer!
Tills vad? Vem kommer och hämtar oss? Hälften av de där ute är poliser.
- Vi har förlorat kontrollen. - Okej! Det är illa, men vart ska vi fly?
Om en av er lämnar studion så svävar alla i fara!
Vi måste dokumentera det här och sända ut det!
- Folket måste få veta! - Dra åt helvete med ditt korståg, Lou!
Kör upp det i röven!
Jag sticker härifrån! Om någon vill överleva, så följ med!
- Flytta på dig, din benget! - Peter, du har rätt.
Stannar vi här, så dör vi. Vi tar oss inte nedför trapporna.
Inte utan vapen och ficklampor, de övermannar oss på fem sekunder.
Vad fan föreslår du? Att vi firar ned oss längs den jävla fasaden?
Det finns en trappa till taket på den här våningen.
Alex och jag... Åt lunch där ibland.
Den enda vägen dit är genom studion, så det bör vara tomt.
I teorin. Det finns ett proppskåp.
Vi slår på strömbrytaren och tar hissen. Det krävs flera resor, men fler överlever.
Vad fan kvalificerar dig att göra den bedömningen?
Du, Peter...
Allihop. Jag kan inte tvinga er att vänta.
Går ni nu, så dör ni. Så enkelt är det.
Tror du att du kan springa ifrån dem efter två hjärtattacker, Peter?
Kom igen, du måste vara smartare än så.
Vi måste vara smarta, allihop.
Ge mig tio minuter. Strömmen kommer tillbaka, vi får ljus och har en chans.
Okej. Okej, tio minuter!
Dra åt helvete!
- Sändningen, då? - Den är död.
Vi med, så varför fly?
På ett eller annat sätt lämnar jag byggnaden. Beslutet är fattat.
Studion, det är Alex. Katya, är du där?
Studion, det är Alex Petit. Svara.
Hallå, vem är det? Alex?
- Katya, är du i säkerhet? Mår du bra? - Jag trodde att du var död. Var är du?
- Vi är i hamnen. Vi kommer och hämtar dig. - Nej, det gör vi fan inte.
Var det Christian? Alex, kom inte hit, byggnaden är angripen!
Katya, jag hör dig inte. Vi hämtar dig nu.
Alex, kom inte hit! Hör du mig? Snälla! Alex, svara!
- Christian! - Var det ett bra svar?
Dra åt helvete!
Hon är gravid. Katya är gravid.
Staden är en massgrav. Går du in, så kommer du inte ut. Det är kört, Alex.
Okej. Gå, då. Jag klarar inte avsked.
LANGJÖKULL-GLACIÄREN PÅ ISLAND
Herregud.
Jävlar.
Lou?
Är allt okej?
- Du sa att vi var inlåsta här uppe. - Och?
Hur då?
Dörrarna har förstärkta elektroniska lås.
De är nästan omöjliga att ta sig förbi utan ett nyckelkort.
Hur fungerar de utan ström?
Helvete!
Din jävel!
Du ska få, din subba!
Andrea. Kom igen, Andrea. Du klarar dig. - Hon klarar sig.
Helvete!
- Tack, gode Gud. - Sally?
Lou, jag trodde att du var död!
- Blev någon biten? - Jag vet inte. Det var kaos.
Du såg ju videon. Du vet hur lätt det här sprids.
Vad menar du, Lou?
Kan jag få allas uppmärksamhet?
Vi är i säkerhet för tillfället, åtminstone så länge strömmen inte går-
- men det är något vi måste ta itu med.
Det här blir inte lätt att höra.
Viruset som orsakar den här sjukdomen-
- är extremt smittsamt.
Om ni har blivit bitna eller rivna-
- är risken stor att ni kan vara smittade.
- Flytta på dig, dumma kossa. - Du blev biten. Han blev biten.
- Jag blev inte biten. - Vad har du på skjortan?
Vem fan tror du att du pratar med?
Jag är kanalens ansikte utåt. Vore det inte för mig...
Vad i helvete?
Vad gör du?
- Lugna dig. - Han blev biten! Jag var tvungen!
Lugna dig!
Sally. Sally, hjälp till.
Jag var tvungen. Jag var tvungen.
Herregud.
- Vad var det? - Vad händer?
Han rör sig fortfarande.
Skjut honom.
Jävlar, de är ju för fan tusentals.
MONTEVIDEO I URUGUAY
Alex, hör du mig?
Jag behöver dig.
Snälla Alex, svara.
Snälla!
Jag klarar inte det här ensam.
- Vad har hänt? - De väntade på oss där ute.
- Vi är fast. - Alex och Christian lever där ute.
- Det finns andra, vi behöver bara en plan. - Vi har en plan.
Vi barrikaderar studion bäst vi kan.
Mat och vatten, då?
Det finns flaskvatten i logerna. Det räcker ett tag om vi ransonerar det.
När det gäller mat får vi hitta på något.
"Hitta på något"? Det är inget svar.
Katya, du såg inte vad vi kämpar mot.
Vi är TV-proffs, inte krigare.
Tvinga mig inte att göra det här ensam.
- Raring, du borde nog lägga dig ner. - Nej!
Inse faktum, Katya. Det är lika ute med dig som med oss andra.
Det har varit ute med mig förr, Lou.
Jag lade mig inte platt då och jag lägger mig inte platt nu.
Lyssna på mig, allihop. Stannar vi här, så blir studion vår grav.
- Vad ska vi annars göra? - Vi kan kämpa. Det är väl det vi gör?
Leah, jag har följt dig sedan barnsben. Du är ett av de första kvinnliga ankarna.
En korsfarare för alla kvinnor. En kämpe.
Lou, en öppet homosexuell man i media på 1970-talet. Skulle du inte kunna kämpa?
Det tror jag inte på.
Visst, det är större än oss alla, men om vi kämpar tillsammans-
- och samarbetar som ett team, så har vi en chans.
Det finns alltid ett sätt.
- Får ni inte lämna urinprov? - Vi fick.
Titta, de planerar något.
Med den skiten i näsorna? Självklart.
Vi dumpar dem. De har börjat äventyra uppdraget.
Vad är uppdraget egentligen, Proteus?
Ashcroft till ledningen, kom. Är det någon som hör mig?
Det är agent Aschroft, kom. Svara, någon.
Vad fan är din poäng?
Mina herrar, vänligen lägg era MP5:or på golvet på vägen ut.
- Ditt jävla svin. - Jävla svin?
MP5:orna på golvet! Nu!
Jag kan skjuta er nu, eller så kan ni pröva lyckan där ute.
Carpenter!
Helvete. Helvete!
Nej!
Res dig, Sally. Du får ingen andra chans. Sticker vi, så får du klara dig själv.
- Katya, jag har blivit biten. - Åh, Sally...
Herregud.
Ni måste sticka. Lämna mig här, bara.
Det blir inte så farligt.
- Lycka till. - Detsamma. Du behöver det mer än jag.
Okej, kom ihåg nu: Så hårt ni kan och bara mot skallen.
De är dör först när hjärnan är förstörd.
En varning: Tvekar ni, så dör ni.
- Är vi redo? - Vi är redo.
Då kör vi.
- Hur tar man sig till taket? - Den här vägen.
- Döda honom! Döda honom, för helvete! - Jag kan inte!
Jävlar!
Herregud!
Dra åt helvete! Fan också! Helvete! Släpp mig, för fan!
- Kom. - Lou, öppna dörren när jag säger till.
Var beredda att börja slå.
- Okej? - Ja.
Är du beredd?
- Nå? - Ja.
Nu!
Helvete! Katya!
Katya, gick det bra?
Hjälp mig att ta henne till studion.
Katya!
Vad i helvete?
Helvete!
- Chris, huka dig. - Varsågod, förresten.
Okej, det står polisbilar parkerade framför byggnaden.
Om vi tar oss dit osedda, så kan vi smyga oss fram till dörren.
Det är ett stort om. Ska du springa dit och hoppas?
Vad kan vi annars göra?
En avledningsmanöver. Trolleriets första regel.
Ja.
Det är skitjobbigt att du hade stake nog att säga åt pappa att dra åt helvete.
I alla år trodde jag att du övergav mig, men du var den ende som inte gjorde det.
Du är inte fegisen, utan jag. Jag skiter i det, jag är färdig med det förflutna.
Du behövde mig, så här är jag. Bättre sent än aldrig, va?
Kom igen.
- Fy helvete. - Jävlar!
- Vad i helvete? Fortsätt, Alex! Kom igen! - Helvete!
- Mina öron! - Spring!
Spring, för helvete!
- Lägg av nu, för fan! - Helvete också.
In där!
- Helvete! Jag visste att det skulle gå så! - Lugn! Jag måste tänka, för helvete!
På vad? Vi kommer inte ut!
Jag är trött på det här! Det är ditt fel! Kom du i tid, så hade jag varit i tid.
Jag hade varit här med Katya!
Jag hade ett bra liv här och du förstörde det, som du förstör allting!
Jag har fått nog, för fan!
Du, Chris. Lugna dig.
Chris. Chris. Du, titta på mig.
Förlåt. Jag är så ledsen. Jag tappade humöret, bara.
Litar du på mig? Litar du på mig?
Okej. Jag har en planjävel.
Hej, era jävlar!
Dra åt helvete!
Ät skit, din jävel!
Fy helvete.
- Vad i helvete? - Jag hoppas att hon är värd det.
Fem mål. Ingången till studion är rakt bakom dem.
- Proteus, när vi tar oss in... - Fem mål, åtta kulor. Det räcker.
Herregud! Proteus, jag är färdig. Jag lägger av.
- Flytta dig nu. - Du lyssnar inte. Vems order följer du?
Jag ogillar det här. Jag är på fel sida.
Det finns bara en sida nu, min sida.
Vill du överleva den här mardrömmen, så flyttar du dig nu!
Gud! Herregud! Jag tror inte att jag kan.
Ska jag göra det åt dig?
Vänta lite!
Vänta! Vänta!
Kom igen. Den jäveln har låst oss ute!
Lou.
- Hur mår du? Du svimmade. - Jag mår bra.
Sally har blivit biten.
Vi måste... Ta hand om henne.
- Sedan måste vi ta alla och... - Det är över, Katya.
- Förstår du inte det? - Nej. Nej, snälla Lou.
Nej, jag måste ut härifrån.
Han har rätt.
- Du måste leta upp henne, Alex! - Jag kan inte lämna dig här.
- Vi kanske kan ta oss ut? - Ta den här.
- Var fan hittade du den? - Säg aldrig att jag inte gör nåt för dig!
- Stick, grabben! - Christian, jag kan inte lämna dig här!
Stick och rädda henne! Stick!
Vill du ha det här?
Ta den. Uppdraget slutfört.
Hör på, det finns ingen anledning att...
Fy fan, mentolcigarett.
Okej. Ta mig, då.
Helvete!
- Har du orsakat allt det här? - Ja.
Jag är en befriare. En hjälte.
En hjälte? Du har begått ett globalt folkmord.
Era myndigheter skapade vapnet. Ironiskt, va? Befolkningsökningen är i kris.
Vi kan inte fortsätta att dela planeten. Det här är nödvändigt.
- Vem arbetar du för? - Nej! Du har ingen rätt att fråga!
Alex.
Helvete!
Åh, Alex.
- Hur mår du? - Du borde inte ha kommit tillbaka hit.
Jag klarar inte av att förlora dig igen.
Jag kanske vet en väg ut, men vi har bråttom!
- Ja, skynda er! - Sally?
Skynda er!
Låt mig vara, subba!
Fan också! Herregud!
- Varför tog du oss hit in? - Förr fraktade vi upp band från källaren.
- Varför berättar du det först nu? - Jag hade glömt. Det är ju en relik.
Fungerar den ens?
- Tack, gode Gud. - Katya, in med dig. Vi sticker härifrån.
Helvete!
Det är kört, vi är döda.
Kom igen nu.
Bra. Vänta inte, Katya! In med dig! Skynda dig!
Jag kan inte hålla emot för alltid.
Kom igen, hörni!
Jag älskar dig.
- Hon behöver dig nu! - Lou, det är din tur nu.
Jag har något att avsluta här ändå. Följ efter henne!
- Du är en god man, Lou. - Jag vet! Iväg med dig!
Kom igen.
De är utanför dörren nu och jag har slut på ställen att fly till.
Jag intalar mig själv att jag är redo, men...
Ärligt talat...
Det har varit ett enormt privilegium att få sända nyheter till er i 28 år.
Jösses, vad tiden går.
Den räcker aldrig till.
Såja.
Martin.
Om du på något sätt ser det här...
Jag älskar dig.
Vi klarar oss.
- Vi är inte säkra än. Kan du springa? - Ja.
Jag älskar dig. Jag älskar dig så mycket.
- Alex? - Vad? Vad är det?
- Vad har hänt? - Ingen fara, det är bara ett rivsår.
- Jag klarar inte det här ensam. - Det behöver du inte. Jag ska ingenstans.
Jag svär. Jag älskar dig.
Okej? Det är inte över.
Katya.
Nej!
Översättning: Emil P.W.S Holmgren