KIJEV, UKRAJINA
TAJNO BORILIŠTE
Zgrešio sam protiv čoveka i Boga.
Proveo sam 10 godina u rupi mračnijoj od pakla,
čekajući, konstantno čekajući.
Još ne znam koja je svrha života.
Ili zašto nam je dat.
Znam da čovek koji je uradio ono što sam ja uradio,
ne zaslužuje da sanja, ali ja i dalje sanjam.
Bojka!
Hajde, Bojka.
To! Hajde, Bojka!
Stani!
Bravo, Bojka!
BOJKA: NEPOBEDIVI
Preveo: Bambula
ZATVOR MAKSIMALNE BEZBEDNOSTI ČORNJA ČOLMI, RUSIJA
Košmar!
Spreman? Spreman? Borite se.
Još jedna velikodušna donacija. Hvala. -Zadovoljstvo mi je.
Jesi li pobedio u poslednjem meču? -Da, oče. Jesam.
Juri, veoma smo zahvalni,
na svim tvojim donacijama koje su pomogle da se sagradi ova crkva.
Ali ako tražiš spasenje, onda nasilje nije odgovor.
Ali rekao sam vam, to je sport. Imamo pravila.
Juri, iako imate pravila, misliš li da Bog opravdava to što radiš?
Mislim da mi je Bog dao ovaj dar. I bio bi greh da ga odbacim.
Nasilje ima običaj da proždire ljude.
I teško je videti koje dobro možeš učiniti, kad si okružen njime.
KIJEVSKI SPORTSKI CENTAR
Bojka! Bojka, sjajne vesti!
Našao sam meč. Pravi meč. Meč koji si želeo, meč koji smo čekali.
Legalna borba? -Da, legalna. Ne poput ove ilegalne usrane rupe.
Gde? -U Budimpešti. Evropski turnir.
Ubedio sam skaute s turnira da gledaju tvoj sledeći meč.
Ako ih ubediš, onda upadaš.
To je sve? -Da. -Veoma dobro.
Dame i gospodo! Glavni događaj večeri.
Kvalifikaciona borba koju sponzoriše
Međunarodni savez mešovitih borilačkih veština.
Pobednik u ovoj borbi učestvovaće na Evropskom šampionatu
koji će biti održan u Budimpešti, Mađarskoj.
Bojka, skauti su ovde. Sede u prvom redu. -Dobro.
Kako se osećaš? Jesi li spreman? -Spreman sam. -Jesi li nervozan? -Ne.
Kako ti je koleno? -Prestani da postavljaš toliko pitanja.
Pre nego što odeš, moram ti reći. Video sam drugog borca, dobar je.
Svi su oni dobri. Nije bitno.
Ovaj je drugačiji. Gladan je, bori se kao mu to treba.
Poput tebe.
Ništa se neće isprečiti između mene i tog turnira.
A sad bismo želeli poželeti dobrodošlicu u ring
našem lokalnom heroju, našem nepobeđenom šampionu.
Najkompletniji borac na svetu.
Juri Bojka! Bojka!
Ovo je moj saradnik. -Drago mi je što vas opet vidim.
Dobro, gospodo. Prošli smo pravila. Štitite se sve vreme.
Pratite moje instrukcije.
Čisto se borite. Pozdravite se i idite u svoje uglove.
Dobar je.
Jesi li dobro? -Ne! -Dobro si? Uzmi štitnik za zube.
Ostani dole.
Hajde, pustite me da prođem! Ne pipajte ga!
Uspeo si, Bojka. Možemo pobediti. -Rekao sam ti!
Nikad nisam sumnjao u tebe. Dođi. Vidiš, publika te obožava.
Čestitam, Bojka. -Veoma dobro, Bojka. Vrlo impresivno.
Dosta je prošlo otkako smo videli takvog impresivnog borca.
Bojka? Za 2 nedelje, želimo da te vidimo na turniru u Budimpešti. -Dobro.
Znaš da ti je ovo jedina prilika. Ako pobediš, onda si u prvoj ligi.
Ako izgubiš, gotovo je. -Ja ne gubim. Biću tamo.
Dobro. Vidimo se tamo.
Sjajno, zar ne? Za to se boriš ceo život, Bojka, a sad je tu.
Tvoja zarada od večerašnje borbe.
Šta mu je? -U veoma ozbiljnom stanju je. Vodimo ga u bolnicu.
Izgleda da ima potres mozga.
Misliš li da Bog opravdava to što radiš?
Bog mi je dao ovaj dar i bio bi greh da ga odbacim.
Izlazite.
Šta je, Bojka? -Momak s kojim sam se borio sinoć, odveli su ga u bolnicu.
Kako je? -Pobedio si. Šta ima veze kako je? -Odgovori na pitanje.
Mrtav je.
Kako to misliš da je mrtav? -Ne brini.
To je bio nesrećni slučaj. Nisi odgovoran za njegovu smrt.
To je rizik koji svi borci preuzimaju, Bojka.
Kako se zvao? -Viktor.
Viktor... Odakle je?
Rus iz Drovnija. Još jedan običan borac.
A njegova porodica? Je li imao ženu? Decu?
Otkud znam? Ispraznio sam mu ormarić. Zaboravi na njega, Bojka.
Hoću da vidim te stvari iz ormarića.
Evo, imam njegovu torbu. Nema novca, već sam proverio.
Treba mi lažni pasoš. -Zašto? -Da pređem granicu.
Idem u Rusiju. -Rusiju? Jesi li poludeo? Tamo te traže.
Pusti mene da brinem o tome. -A Budimpešta?
Tvoj san je za manje od 2 nedelje.
Hoćeš li mi nabaviti pasoš ili ne? -Ne mogu. To je greška.
Nabavi mi pasoš.
Dobro.
Ali moram da te upozorim. To ti može uništiti život, Bojka.
Ne brinem ja za ovaj život.
DROVNI, RUSIJA
Moje saučešće. -Hvala.
Hvala što ste došli. Hvala.
Bio je dobar čovek i dobar borac. -Da.
Šta ćeš sad? -Bili smo zajedno od moje 16. godine.
Ništa drugo ne znam. -Ne mislim na to.
Ovo je sahrana mog muža. -Mrtav je. Kakve to veze ima sad?
Osim činjenice da mi duguješ mnogo novca.
Radiću za tebe da otplatim zajam. Dobićeš sve do poslednje pare.
Daj da pomognem.
Mogu ti olakšati situaciju.
Jesi li nabavio pasoš? -Kasniš.
Kao tvoj menadžer, savetujem ti da to ne radiš. -Samo mi daj to!
Bojka, ako te ne mogu zaustaviti, bar me saslušaj.
Navikao si se na slobodu, zato moraš biti veoma oprezan kad se vraćaš nazad.
Drži se podalje od komercijalnih autobusa.
Oni će te samo odvesti do glavnih graničnih prelaza sa strogom kontrolom.
Najbolje je da uđeš u lokalni minibus
koji će te odvesti do privremenog vojnog kontrolnog punkta.
Vojnici tamo nemaju pristup internetu i obično su nemarni i nezainteresovani.
Ne privlači pažnju, drži se podalje od nevolje
i trebalo bi da prođeš bez problema.
Nakon toga, prepušten si sam sebi.
Izvadite vize i pasoše.
Spremite dokumenta, niko ne želi da vas čeka.
Kako se zoveš?
Anton Lagunov. -Šta si radio u Ukrajini?
Bio sam u poseti kod strica. Umire. Ima li nekog problema?
Ne, nema problema. Dokumenta. Otvaraj!
DROVNI, RUSIJA
Hvala.
Mogu li ti pomoći? -Hteo sam da razgovaram s njom.
S njom niko ne razgovara. -Kuda idu? -Ona ide na posao sad. -Gde?
Hajde!
Igor, Igor!
I pobednik je tehničkim nokautom i još neporaženi,
Ubica iz podzemlja Igor!
Ovo je moj ring, seronje! Šta ste inače mislili da će se desiti?
Ovo je moj ring!
Ko si ti? Pratiš li me? -Ne.
Moramo da razgovaramo. -O čemu? Radim. -Nemoj, molim te.
Izvini, doputovao sam izdaleka da razgovaramo.
Šta to radiš? Vrati se na posao.
Pođi sa mnom.
Samo sam hteo da razgovaram s njom.
Hajde, razgovaraćemo napolju.
Izabrao si pogrešnu devojku. Idi kući. -Samo mi treba nekoliko minuta s njom.
Ona pripada šefu. Odjebi!
Kad završava s poslom?
Jesi li gluv? Sjebite ovog kretena.
Bravo. Bravo. Priredio si dobar šou.
Zovem se Zurab, a ovo je moj klub.
Treba da se boriš za mene, ovde, u mom ringu.
Nisam zainteresovan. Nisam došao ovde zbog toga. -Zašto si onda došao?
Devojka. Konobarica. Treba da joj kažem nešto.
Alma.
Šta god da želiš da joj kažeš, možeš meni reći.
Preneću joj poruku. -Ne, lično ću joj preneti poruku.
Niko ne sme da se približava Almi bez moje dozvole.
Posedujem nju i ovaj grad.
Pokušaš li još jednom da razgovaraš s njom...
Ubiću te. Sad mi se gubi s očiju.
Hajde.
Držite ga na oku.
Ja sam najkompletniji borac na svetu.
Misliš li da Bog opravdava to što radiš?
Kuda ćeš? Stani.
Opet ti? Šta je?
Došao sam ovde da ti kažem da...
Poznavao sam tvog muža Viktora. Primi moje saučešće.
Hvala. Veoma lepo s tvoje strane što si došao. Hvala.
Tvoj šef Zurab... Da li ti dosađuje? -Ne.
Dao je Viktoru i meni zajam da otvorimo ovaj društveni centar.
Samo radim za njega da otplatim dug. To je sve.
Gde si upoznao Viktora?
Jesi li i ti borac? -Da, borac sam. Sreo sam ga u Kijevu.
Jesi li onda gledao njegovu poslednju borbu?
To sam bio ja. Ja sam bio u ringu u Kijevu.
To je bio nesrećni slučaj. Hteo sam da dođem ovde i kažem ti to.
Ako nešto mogu učiniti...
Da, nešto možeš učiniti.
Oživi ga. Možeš li to učiniti?
Ne.
Ovo je novac od borbe. Ti treba da ga uzmeš.
To je krvavi novac.
Zato si oduzeo život mom mužu? Ubico.
Uzmi ga nazad i gubi se odavde. Vrati se u Kijev ili odakle god da si!
Gubi se!
Ovo su deca, Slava. Traćiš mi vreme.
Oleg ima nekog novog momka koji dolazi sa severa. Kaže da ga moramo videti.
Olegovi momci su belice. Meni trebaju ajkule.
Ovo je samo dostupno. Šta hoćeš?
Šta hoću? Hoću nekog da me impresionira, Slava.
Hoću nekog ko zna da udara, i da primi udarac!
Ne ove propalice koje mi dovlačiš s ulice, koji su samo meso s pulsom!
Slava... Šta hoću? Hoću da se zabavim!
Ne, stanite. Stanite.
Mislio sam da sam ti rekao da napustiš grad. -Baš me briga šta si rekao.
Jesi li razmotrio moju ponudu?
Koliko ti duguje? -Ko? -Alma.
Ne tiče te se! -Tiče me se!
Duguje mi više nego što ti možeš platiti.
Onda hoću da se dogovorimo.
Boriću se za tebe, a ti joj izbriši dug.
Šest mečeva. -Dva. -Tri meča. -Onda ti neće ništa dugovati.
Jedan uslov. Moraš pobediti mog šampiona.
Pazi se. Sjebaću te!
Sačuvaj ovog tvora za kraj. -Dobro.
Počeću sutra. Noć odmora između borbi.
3 borbe za nedelju dana? Stvarno hoćeš da izgubiš. -Ne, samo sam u žurbi.
Mogu li negde da treniram? -Naravno. Ima sala 5 bloka istočno odavde.
Slava će ti pokazati.
Još nešto. Veoma je lepo poslovati s tobom, Juri Bojka.
Iznenađen si? Rekao sam ti, ovo je moj grad. Znam sve o onima koji dođu ovde.
Ali ne brini za policiju. Rade za mene.
Samo upamti jedno: moja arena, moja pravila.
Šta radiš s tom propalicom s ulice? -On nije propalica s ulice, Slava.
Zar ne prepoznaš legendu kad te udari u lice? -On? Kakva legenda?
Slava, zar ne znaš ko je Juri Bojka?
Bojka. -Kirile, moram ostati ovde duže.
Duže? Kako to misliš? Koliko duže?
Možda nedelju dana. -Kako to misliš nedelju dana?
Sećaš li se koliko si čekao, koliko si krvario za ovaj trenutak,
i koliko si potrošio da izlečiš koleno? Znaš li šta radiš?
Samo zameni autobusku kartu. Doći ću tamo.
Nisam tražila da se boriš za mene. -Samo hoću da ti pomognem.
Ne želim tvoju pomoć ni tvoj novac. Samo želim da me ostaviš na miru.
Ostaviću te na miru, čim završim s borbama.
To je najmanje što mogu uraditi za tebe i tvog muža. -Šta hoćeš od mene?
Ne želim ništa od tebe. -Misliš da sam na prodaju?
Neko koga možeš dobiti u borbi? -Ne borim se da te posedujem.
Borim se da otplatim tvoj dug, da možeš biti slobodna.
Došao si čak ovde da me spaseš?
Došao sam ovde da spasem sebe.
Alma, vrati se u auto. Vreme je da idemo.
Šta je? -Ovo je moja vreća.
Brzo ću. -Ne želim da je koristiš.
Vreme je.
Imamo novajliju večeras, dame i gospodo, stoga uložite svoje opklade.
U crvenom uglu, žestoki borac,
Juri Bojka!
A u plavom uglu, lokalni borac. Brz je, smrtonosan je.
On je Boris Tarsov!
Borite se!
Zasad se možeš zabavljati, Juri Bojka. Ali upamti, ovo je moj ring.
Bravo. Kao što sam očekivao, ali ne opuštaj se.
Prva je uvek laka.
Odnesi našem pobedniku piće.
Evo.
Mora da si žedan. -Hvala.
Znaš li neko mesto gde mogu trenirati? -Da.
Ima jedna sala dole niz ulicu. -Ne, to mesto je prepuno pacova.
Dođi u društveni centar sutra. Možeš koristiti salu tamo.
Borim se za tvog šefa sad. Pokušaćeš opet da me zaustaviš?
I nije neka, ali ako ti se sviđa možeš je koristiti.
Veoma je dobra.
Prestanite da mu smetate. Pustite ga nek trenira. -Ne!
Nema veze. U redu je. Nek ostanu.
Molim te.
Treba li ti nešto? -Trebala mi je voda.
Ne smeta ti treniranje? -Ne, navikla sam na to.
Viktor je konstantno trenirao. Danonoćno.
Dame i gospodo!
Duplirajte svoje opklade, jer imamo nešto specijalno za vas večeras.
Braću Ozerov! Tako je, dame i gospodo.
Dvojica protiv jednog. Dvojica za duplu zabavu!
Ne zaboravi, Bojka. Moja arena, moja pravila. Hajde da vidimo šta umeš.
Borite se!
Dokrajči ga!
Nadam se da si spreman. -Prebijao sam i gore.
Bojka! Bojka!
I pobednik duplim nokautom, Juri Bojka!
Kojčev, prijatelju moj. Evo.
Otarasi se onih koji ne umeju da ćute.
A drugi svežanj? Za šta je on? -Predlog.
Hoću da mi dovedeš Košmara. -Košmara Noćnu Moru?
Hoću ga ovde.
To je nemoguće. Više ga ne mogu izvući iz zatvora.
Prošlog puta sam umalo dobio otkaz. -Da, možeš.
Nećeš samo zaraditi još novca. Kao bonus, daću ti odbeglog zatvorenika.
Juri Bojka.
I moj muž je trenirao posle mečeva.
Govorio je da je to najbolje vreme, dok mišići još bole.
Evo. Mast za tvoja leđa.
Po receptu moje bake.
Daj meni. -Nema potrebe, ja... -U redu je. Daj meni.
Sedi.
Ne moraš da se boriš za mene.
Možeš otići iz ovog grada kad poželiš. -Zašto ti ne odeš odavde?
Uzmi ono što ti treba i idi. -Da odem?
Ovo mesto je bio naš san. Ovaj centar.
Ovdašnja deca znaju da ih nikad neću napustiti.
Bez ovakvog mesta, sva ova deca bila bi članovi bande ili nešto još gore.
Ali verovatno ništa ne bi znao o tome.
Zadrži ostatak.
Slava, da li su tvoji ljudi motrili na Bojku?
Da, kao što si rekao. Sve vreme dok je bio tamo.
I? -Trenira 2 sata a onda ode.
A ona? Šta ona radi? -Ništa.
Ne razgovara s njim. Jedva da ga i pogleda.
Previše radiš. -Nemam izbora.
Molim te, ne pipaj me. -Zašto?
Zbog Bojke? Čujem da provodi vreme ovde. Previše vremena.
Treba mu mesto da trenira.
On je životinja. Hladnokrvni ubica. Čovek koji je ubio tvog muža.
To je bio nesrećni slučaj. -Da li je zaista bio nesrećni slučaj,
kad su njegove pesnice udarale u glavu tvog muža? Iznova i iznova.
Molim te. Prestani.
Nije se tako desilo. -Jebeš se s njim, zar ne?
Kako se usuđuješ? Znaš koliko sam volela Viktora.
Hoću da odeš, smesta. -Ne. -Molim te, pusti me.
Ne sme dolaziti ovde. Ubiću ga ako ga pustiš unutra.
Kirile? -Bojka, arena je već puna navijača koji čekaju da te vide.
Tvoje ime je u svim novinama i na bilbordovima.
To je dobro. -Ne zaboravi da ti autobus polazi u 9.45 večeras.
Nemoj da kasniš. Novinari čekaju da razgovaraju s tobom.
Ne brini, doći ću tamo.
Šta radiš ovde?
Borba protiv mog muža. Možeš li mi reći šta se desilo?
Bolje je da ne pričamo o tome. -Zašto? Nešto kriješ?
Neću da te povredim. -Mogu to podneti.
Pogledaj me u oči i reci mi istinu. Je li to zaista bio nesrećni slučaj?
Uradio sam neke stvari u svom životu, Alma.
Užasne stvari. Stvari koje su me poslale u zatvor na duže vreme.
Bio sam ogorčen, besan čovek, pun mržnje.
Dok mi Bog nije pokazao put. Imao sam stotine borbi.
Stotine u najgorim arenama, i u najdubljim i najmračnijim
zatvorskim vražjim rupama koje možeš zamisliti.
Ali nikad nisam zaboravio na dar koji mi je Bog podario.
A onda jednog dana,
Bog mi je otvorio vrata i dao mi je šansu
da se dokažem svetu.
Stavio me je na test, a ja nisam hteo da ga razočaram.
Stoga... U ringu, s Viktorom...
Nisam video čoveka. Nisam video muža.
Samo nekog koji se isprečio između mene i mog sna.
Ali nisam hteo da ga ubijem.
Žao mi je. Znam da to nije dovoljno da te oslobodi bola,
ali žalim zbog toga. Žalim svim srcem.
Dame i gospodo.
Imamo spektakularnu predstavu za vas večeras.
Uložite opklade i zauzmite mesta.
U crvenom uglu imamo zastrašujućeg borca koji dosad nije poražen.
Dajte aplauz za Jurija Bojku!
Hajde, Bojka! -Bojka! Bojka!
A u plavom uglu, veliki zli čovekoubica,
naš neprikosnoveni šampion podzemlja u Drovniju. Igor Kazimir!
Hajde, Igore!
Mrtav si! -Igor, Igor! -Borite se!
Dobro došao u moj svet, kopile. Sećaš li se šta sam ti rekao?
Da. Tvoj ring, znam. -Sjebaću te!
Hajde!
Bojka!
Stani!
Gotovo!
Hajde.
Veoma dobra borba, Bojka. Kuda ćeš?
Moram da uhvatim autobus. Gotovo je, ona je slobodna. -Šta je gotovo?
Imali smo dogovor.
Da, dogovor je bio tri borbe i moraš pobediti mog šampiona.
Ko je onda ono? -Onaj tip? On nije moj šampion. On je bio tvoja treća borba.
Sad ćeš morati da pobediš mog šampiona. -To su gluposti.
Neću više da se borim za tebe. -Hoćeš, Bojka.
U suprotnom, dogovor ne važi.
Zar nećeš da je spaseš?
Zar nećeš da budeš njen heroj? Odeš li sad, onda će njen dug i dalje važiti.
Ukoliko ne želiš da je prodam kao parče mesa, borićeš se.
A nakon što ti moj šampion slomi lobanju,
ja i ti bićemo kvit, a devojka će biti moja.
Jesi li već na autobuskoj stanici?
Ne mogu još poći. -Jesi li poludeo? Šta nije u redu s tobom?
Autobus ti kreće za 15 minuta.
U koje vreme polazi poslednji autobus?
U 10 uveče. Ode li ti, propustićeš let za Budimpeštu.
Neću ga propustiti.
Šta čekamo? Dovedi mi svog jebenog šampiona.
A sad glavni događaj večeri.
Pravo čudovište, pravo iz zatvora.
Košmar Noćna Mora!
Borite se!
Jedan!
Dva!
Tri!
Četiri!
Pet!
Šest!
Sedam!
Osam!
Zovi Kojčeva.
Zurab! -Pusti me!
Ne!
Ovo se desi kad mi ne daš ono što želim.
Izabrala si ubicu. Životinju!
Zar ti nisam razjasnio?
Zar ti nisam pružio svaku priliku? Pružio sam ti svaku priliku.
Gledaćeš ga kako umire.
Baci pištolj. Baci ga.
Imali smo dogovor, govno jedno.
Pusti je! -A šta onda?
Šta misliš da će se desiti?
Ti si odbegli zatvorenik, Bojka. Šta joj možeš priuštiti?
Ti si propali, drugorazredni borac, poput njenog mrtvog muža.
Povređen si. Moramo te odvesti kod doktora.
Alma, moram nešto da te pitam.
Onog dana kad si došla kod mene, pitala si me šta hoću od tebe.
Nisam znao kako da kažem to tad.
Ali morao sam ti tražim oproštaj.
Zbog onoga što sam učinio tvom mužu.
Hajde, još te možemo izbaviti odavde. Molim te.
Ne. Moram da znam.
Možeš li mi oprostiti?
Juri Bojka, uhapšen si.
Opraštaš li mi?
ČORNJA ČOLMI, RUSIJA
ŠEST MESECI KASNIJE
Drago mi je što te vidim, Juri. Kako si?
Dobro sam. Nisam očekivao da te vidim.
Kako su deca? -Sjajno.
Nacrtali su ti ove crteže.
Žao mi je. Htela sam ranije da dođem u posetu, ali nisam mogla.
Nisam bila spremna. -Razumem.
Kad sam te prvi put videla, nisam znala šta da kažem ili uradim.
Bila sam previše besna. Bila sam izgubljena.
Ali onda si mi pokazao nešto.
Pokazao si mi da još ima dobrote u svetu. I zato sam došla ovde danas.
Da ti se zahvalim, Juri, zato što si mi vratio dostojanstvo.
Moju slobodu.
I zato što sam želela da znaš da...
Opraštam ti.
Hvala.
Bojka! Bojka!
Preveo: Bambula
U SEĆANJE NA DENIJA LERNERA