Historier helar. Historier sårar.
Om vi upprepar dem ofta nog blir de verkliga.
De gör oss till dem vi är. De har den kraften.
Det lärde jag mig under vår barndoms allra sista höst.
Det är dags för er att gräva er ut ur era gravar, Mill Valley.
Det är halloween. Men akta er.
För när solen går ner börjar "The Season of the Witch".
- Jag fixade det! - Du ska till Vietnam!
Låt oss skrämma lite småglin i kväll.
...låt människor överallt förstå att ett starkt Amerika...
Tack.
- Ska du ut med dina vänner i kväll? - Jag stannar hellre hemma.
...och stå redo i kväll att försvara en ädel sak.
DET VISSLANDE RUMMET av Stella Nicholls
Stella, svara.
- Stella! - Jag vill inte köra bus eller godis.
Det handlar inte om godis, utan om hämnd.
Ta alla ägg och allt toapapper du kan och möt oss vid sju.
Stella, snälla. Det kan bli vår sista halloween tillsammans.
Har ni det jobbigt? Jag fick fiska upp en skithög ur toan.
Du är äcklig, Chuck.
Hey! Vet du vart du ska, grabben?
Jag följer skördetiden.
Bara i kväll!
- Mamma, det är okej. - Nej, det är det inte.
Den är fortfarande lite lös i skrevet. Ett till.
Nu drar vi, tjejer.
Ge hit.
Ät skit, Harold.
Sänk farten!
- Vad fan gör du? - Lite privatliv, tack!
Jag sa Spindelmannen. Inte en spindel... man.
Var glad för Guds gåva.
Mamma!
Mamma, kan jag få andas?
- Var snäll. - Kan du sluta krama mig så där?
Är du inte lite för gammal för bus eller godis?
Är du inte för ful för att gå på en dejt?
- Din lille skit! - Auggie är här, måste dra!
- Jag vill inte höra. - Skulle inte du vara Spindelmannen?
Jo, men vänj dig vid det. Jag har grejerna, så nu drar vi.
Sluta glo på min syster, ditt pervo.
- Kan du låta bli? - Antennerna är inte ens realistiska.
Och en spindelman ska ha åtta armar, inte fyra.
Jag är åtminstone ingen clown.
Jag är en Pierrot.
Det är en 1600-talsfigur från commedia dell'arte.
Clown.
Vet du vad det är i dem? Gift som ger Hodgkins lymfom och sur bröstmjölk.
- Och du åt allihop. - Är det därför de är så goda?
Ur vägen, clown!
- Han kommer inte. - Jo, han kommer.
Milner gör det varenda år. Och detta år blir hans sista.
Var är du, Tommy?
Skoltidningen vill ha in bidrag igen. Du borde ge dem dina historier.
- Kom och sno vårt godis, Tommy! - Aldrig.
Jag vet hur vår skola är. De hade lemlästat mig.
Pontiac Catalina. Det är han!
Okej, låtsas som ingenting.
Du sa att vi skulle ut och äta. Du och jag.
Vad sägs om lite dessert? - Var beredd.
Vad är det som luktar? Gubbkalsingar!
Vi fick dem!
Okej, nu kör vi. Nu gör vi det här. - Mobba det här, ditt jävla as!
Töntar!
För helvete! De små skitarna!
Och nu dags för bajskuppen...
Ät bajs, skithög!
- Tommy, det är skit! - Bilen!
- Vad gör Ruth här? - Din lilla skitunge!
Jag visste att hon skulle på dejt, men inte med honom.
Jag ska mörda dem! -Kom tillbaka!
Spring!
Jag ska ta er!
- Ni är dödens! - August, spring!
- Där borta! Ta dem! - Töntar klockan 9!
- Är det upptaget här? - Jag... Antagligen inte.
- Hey! Ut ur min bil. - Snälla, snälla.
Vi ska strax gå.
- Vad gör ni? - Vi räddar vårt eget skinn.
Förlåt.
Vi är okej. Tror jag i alla fall.
Tack. Vi är skyldiga dig en tjänst.
Jag är en Pierrot.
- Bor du i bilen? - Hey! Låt bli mina grejer.
Okej.
Vad gör du ensam på en drive-in-biograf?
- Varför är ni kvar i min bil? - Du är inte härifrån, va?
- Var är du ifrån? - Förlåt min vän.
- Han fick för lite syre i livmodern. - Mer än dig, clown!
- Kan ni sluta? - Det var han, inte jag.
- Ja, vi slutar. - Din vän är lite nyfiken.
"Night of the Living Dead".
- Bra film. - Har du sett den?
"Okej, Vince. Skjut honom i huvudet, mitt mellan ögonen."
- Det är årets bästa film. - Ja, ja. Det är det.
- Ramón. - Stella.
- Chuck. - Auggie.
Ut ur bilen.
Jag tror inte att ni hörde mig.
Alla måste kliva ut. Nu.
Du också...
...mexarn.
Du ska väl inte försöka sticka som din mamma, va, Stella?
Du luktar skit.
Stick åt helvete från min bil.
Vi ser inte för dig!
- Vi ser inte filmen! - Kliv in i din bil igen eller stick!
- Det här är inte över. - Kom igen!
- Sätt fart, din idiot! - Kom igen.
Sätt dig i bilen igen. Kom igen.
- Vart ska vi? - Däråt.
Då går vi tillsammans.
Är du okej?
Ursäkta mig ett ögonblick.
- Sa jag nåt? - Nej, det svinet Tommy gjorde det.
Hennes mamma stack när hon var liten. Bara så där.
Fast folk slutade inte prata om det. Vi bor i en liten stad.
Skvallret blev riktigt elakt.
Men det stör henne fortfarande. Jag antar att sånt följer en.
Och vi är typ hennes enda vänner nu.
- Hon är definitivt inte din typ. - Det är Stella. Hon är ingens typ.
Jag håller inte med om det.
- Du gillar alla tjejer. - Inte alla tjejer.
Säg att du åtminstone har en stilett.
- Kan jag få se din stilett? - Sa jag att jag hade en stilett?
Nej, du sa nog inte att du hade en... Han har en stilett.
Ja, det är ju halloween, så... Vill du se ett spökhus?
- Du skämtade inte. - Jag sa att man inte blir besviken.
På halloween borde det krylla av folk här.
Så var det ett tag. Sen försvann nån unge, så de spikade igen det.
Jag tror att det ska rivas för ett köpcentrum eller nåt.
Hörni!
- Clownerna först. - Verkligen?
Okej, vi har sett det. Kan vi gå nu?
Vem tog med fegisen?
För att jag inte vill stanna en natt i huset där en barnamördare bodde?
Har nån blivit mördad i huset? Det är rätt hemskt.
- Vilka bodde här? - Bellows.
En av de första familjerna som kom hit i slutet av 1800-talet.
De byggde pappersbruket som satte stan på kartan.
Vi kunde åtminstone leta efter en trappa.
Jepp. Precis som jag trodde. De bommade igen huset rätt rejält.
Har nån en penna?
Hälsa på Lola. Hon är galet kär i mig.
I din hand kanske.
- Fin. - Lola!
Han är grymt mycket snyggare än du.
Bellows hade en hemlighet. En dotter de aldrig lät lämna huset.
Myten säger att det var nåt skumt med henne.
En läskig grej är att hennes familj tog bort henne från alla porträtt.
Än i dag har ingen nånsin hittat en bild på Sarah.
De ville inte kännas vid henne.
Bäst du springer, clown!
Du kan inte ta mig!
Chuck, om du hoppar på mig så slår jag dig på käften.
Vad hände med henne då?
Barn kom från alla håll i hopp om att få en skymt av Skumma Sarah.
Även om de aldrig såg henne så hörde de henne.
Genom väggen.
Sarah berättade historier för dem. Skräckhistorier.
Några barn kom aldrig hem igen. Barn runt om i stan dog.
Förgiftade, sa de. Alla visste att det var Sarah.
Men innan mobben fick tag på henne hade hon redan hängt sig. Här nere.
Och enligt legenden, om du kommer till Bellows hus när det är mörkt-
-och ber Sarah berätta en historia-
- så blir det den sista historia som du nånsin hör!
Vad är det här?
Tryck åt andra hållet. Tryck.
Lägg av.
Jaha, det var det.
Det är Sarahs rum.
Du kan inte skrämma mig!
Chuck?
Vad i...?
Var är den gamla tanten?
- Och hunden? - Vilken gamla tant?
Vi måste gå ut härifrån.
Stella! Stella! Vi måste ut härifrån! Stella, kom nu!
Hörni, ni måste se det här! Kom hit!
- Vem tog med fegisen? - Tyst.
Här höll familjen henne, inlåst och skild från världen.
Helt ensam som nåt slags missfoster.
Hon måste ha suttit precis här-
- och berättat sina historier för barnen genom den här väggen.
Hur kan vi inte ha sett detta förut?
Jag tror inte att nån ville att vi skulle se det.
Kan vi gå ut härifrån nu?
Vad är det där?
Helt otroligt. Det är hennes bok med skräckhistorier.
- Hade hon en bok? - Inte i den mytversion jag har hört.
Boken är med i alla versioner.
Och... att den var skriven med barnblod.
Barn dog av att höra historierna! Vi lägger tillbaka den och går ut.
- Åh, jävlar! - Jag fixar det. Tysta nu.
Det är den gamla tanten och hunden!
- Sluta, okej? Bara släpp ut dem. - Ruth, är det du?
Skämtet är slut. Om du inte öppnar-
-säger jag till polismästaren.
- Varför skulle du göra det? - Det här är inte roligt!
- Tommy, kom igen! - Det är min lillebror.
- Snälla. - Öppna dörrjäveln.
Öppna den.
Du är ändå slödder.
- Förlåt för den brinnande skiten. - Hoppas att ni hittar ut.
Ta bort det från mig!
Ta bort det! Ta bort det! Nånting bet mig!
- Kan du hjälpa mig? - Spindlarna är borta.
Kan du glömma din ståpitt lite och hjälpa oss komma ut härifrån?
Det är inte roligt. Det är en dam närvarande. Damer... närvarande.
Du måste trycka hårdare.
Sarah Bellows, berätta en historia för mig.
Berätta en historia för mig.
Sarah Bellows, berätta en historia för mig.
- Vänta, jag hör nåt. Nån är här. - Han kom tillbaka. -Tommy!
- Vi är hemskt ledsna. - Jag tar tillbaka allt jag har sagt!
- Varför dejtar du en sån psykopat? - Hellre det än att fiska upp skit.
- Vem låste upp den? - Vem bryr sig? Vi bara går härifrån.
- Fin Pierrotkostym. - Tackar.
Det där var roligt.
MEXARE
Jävlar!
Förlåt för allt det här.
- Varför gjorde han det? - Det är lågt även för Tommy.
Som när han fes i min mjölk och tvingade mig dricka den. I femman.
Det var i nian.
- Jag kan försöka fixa hjälp åt dig. - Jag ordnar det. Men tack ändå.
Jag stannar här till i morgon och får den till en verkstad.
Vi har en soffa i källaren. Du får gärna sova i den.
Du, jag vill inte ha nåt trubbel.
Vi måste bara vara borta innan pappa vaknar.
Sams husdjur visar sig vara en kloakråtta? Du har demoner.
Den är inte klar än.
Jag älskade de här som barn. Samlar du på dem?
Jag har läst varenda nummer. Från pärm till pärm.
Om du vill bli författare så kan du inte skriva här.
Du måste flytta till stan.
Jag kan inte lämna min pappa.
Källaren är där nere.
Ja, där brukar källare vara.
Den här boken tillhör Sarah Bellows
"Harold"...
Tommy Milner!
Det är sent! Är du full igen?
- Det är halloween. - Du skulle köra ägg till Wolvertons!
- Nu? - Nu!
Vad?!
Det är för jävligt.
"Tommy hade hatat fågelskrämman hela livet."
"Han tog äggen och körde iväg för sista gången."
Tommy...
Ät skit, Harold!
Jävlar!
Sluta! Mamma!
Herregud. Kolla här.
Jag trodde att du hade åkt, främling.
Jag försöker.
Ingen har sett highschooleleven Tommy Milner sen i går kväll.
Vittnen säger att han kom i bråk med nån på drive-in-biografen.
Det var väl inte Milner som gjorde det här med din bil, va?
- Jag fick aldrig ditt namn. - Ramón.
Rodriguez.
Jag tror att det vore smart om du stannade här ett par dar.
Comprende?
Rodriguez?
Det fanns inte där förut. Det röda bläcket var fuktigt.
Och det kändes som blod. Det var tjockare än bläck.
Hur kan du äta det där? Vet du hur många kroppsdelar det är i det? Sju.
Jag läste det i en tidning.
Coolt. Han förvandlas till en fågelskrämma. Fin vändning.
Det är ingen vändning. Jag sa ju-
-att historien bara uppenbarade sig.
Tommy kom inte ens till skolan. Det är som om han bara försvann.
Alla visste att han var ivrig att åka iväg och skjuta kommunister.
Han kanske bara... inte vet jag... åkte tidigare.
- Det var det där rummet... - Släpp det nu.
Vad? Säg det.
I huset, när jag gömde mig...
Rummet var gammalt, nej, nytt, perfekt, som när de bodde där.
Jag såg en gammal tant och en hund. Och de glodde på mig med blickar...
Hör på dig själv. Inget hände med oss i huset, utom det som Tommy gjorde.
Om han är borta - hurra för det.
Vi skulle aldrig ha gått dit. Vi skulle aldrig ha tagit boken.
Ni lät en spökhistoria tränga in i skallen på er. Det är allt det är.
Jag är orolig. Tommy var inte i skolan. Hans namn stod i boken.
- Det kan väl inte ha nåt samband? - Självklart inte.
Stella. Jag kan inte få strul med polisen.
Jag måste se den.
Det var det Tommy hade på sig i går kväll.
Tänk om det är Tommy och det som händer i boken händer på riktigt?
Sluta försöka skrämma mig. Det är bara en fågelskrämma.
Hörde du om Tommy?
Här får du tillbaka din bok.
- Du är sen. - Tog du ett skift till?
- Måste du? - Jag kan inte säga nej.
Det finns mat i kylen.
Har du alltid jobbat så här mycket? Till och med när mamma bodde här?
Jag hörde att Milners son inte kom hem.
Ja, alla har pratat om det.
Var snäll och kom direkt hem de närmaste dagarna, okej?
- Har du nog med finnklet på den? - Det är ett spindelbett, din rövböld!
Jäklar, min banan!
Jag trodde att du skulle åka.
- Hoppas du är hungrig. - Jag är utsvulten. Tack.
Jag kan inte sluta tänka på Tommys försvinnande. Det måste finnas en...
Var hittade du den?
Den stod här i din bokhylla.
Nej. Jag var här och hämtade den och tog tillbaka den till huset.
Vad?
Hur kommer den... Hur kan den vara här igen?
Stortån
- Vad händer? - Vad fan?
- Hur funkar det? - Men vi måste få den att sluta!
"En mamma grävde i trädgårdskanten när hon såg en fin och trind stortå."
"Den lägger jag i grytan." Vad är det för slags historia?
Auggie!
Auggie?
Svara! Auggie?
Nej, här är tomt. Jag sa ju till dig. Du kunde åtminstone ha handlat-
- innan du och Jeff åkte i fredags. Nej, jag kallar honom inte "pappa".
Okej, jag äter grytan.
Grytan i kylen.
Ja, nån har gjort den. Okej, vi ses när ni kommer hem. Älskar dig.
Auggie, svara!
- Hej, jag äter. - Auggie!
- Stella! - Auggie, ät inget.
Du är med i nästa historia. Vad du än gör, ät ingenting.
Ha, ha. Mycket roligt. Fick Chuck dig att ringa?
Auggie, det är inget skämt. Historien skriver sig själv nu. Jag läser den.
"Ett ljud skrämde honom. Det var en röst som ropade: Vem tog min tå?"
Det är ett kvinnolik som letar efter sin saknade tå.
Ja. Jag kan den här historien. Pappa brukade berätta den för mig.
Den skrämde livet ur mig.
Men ska jag inte vänta på att nån säger det? För jag hör inget.
Jag läser det här. "Sen ropade rösten högre."
"Vem tog min tå?"
Jag är helt ensam.
- Det finns ingen röst. - Det måste finnas en röst!
Du är den enda som säger det.
Auggie! Auggie!
Auggie, svara!
Ät inget!
Auggie? Kom igen, Auggie, svara!
- Hörde du det där? - Hörde vad? Jag hör inget.
Det var en tå i grytan. En jäkla tå.
Vad säger boken händer sen?
"Auggie blev livrädd, men tänkte: Den vet inte var jag är."
- "Den hittar mig aldrig." - Hur vet boken det?
"Och sen hörde han rösten igen."
Vem...
...tog... min...
"tå?"
Auggie, stick bara ut ur huset!
Han bor bara några kvarter härifrån!
Vem...
...tog...
...min...
...tå?
Kom igen nu!
Auggie!
Tommy Milner!
Och som om det här året inte har varit dystert nog redan-
- så har vi ett försvinnande på halsen, mina vänner.
Vår egen Tommy Milner här i lilla Mill Valley.
Det var jag som hittade boken. Jag tog med den hem.
Det är inte ditt fel.
Vet du...
Jag har orsakat varenda dålig sak som har hänt i mitt liv.
Att mamma stack. Och nu Auggie.
Inget av det är sant.
Förlåt att vi är sena. Ruth fick slut på finnkladd.
Om du inte var så enerverande hade jag inte haft finnar.
Vad var det som var så bråttom? Var är Auggie?
- Auggie är borta. - En ny historia skrevs.
- Mitt framför ögonen på oss. - Jag förstår inte.
Vad är det här?
Det här är ett gammalt skämt. Halloween är slut.
- Var fan är Auggie? - Vi vet inte.
Hans föräldrar är bortresta och han är bara borta.
- Vadå, vet inte? Då hittar vi honom! - Jag tror inte han kommer tillbaka.
Först försvann Tommy. Och nu Auggie.
De hade sina historier i boken. Och det händer varje natt.
Jisses, åt han upp en tå?
Du läser inte boken.
Boken läser dig.
Jag är rädd att vi har väckt nåt.
Samma sak kan hända oss alla.
Vi var alla i huset.
Nej, det här är inte verkligt. Okej? Historier kan inte skada dig.
Sarah Bellows är en myt.
Och även om hon inte är det så är hon död.
- Vi måste gå till polisen. - Nej, vi kan inte.
De vet vad Tommy gjorde med Ramóns bil och de tror att han...
- Auggie! Vi måste hitta Auggie! - Vi går inte till polisen.
- De tror inte på ett ord jag säger. - Då får vi dem att tro.
När de till slut förstår allting så är vi döda allihopa.
Nej, nej, nej. Om vi inte kan gå till polisen, vad gör vi?
Vänta på vår historia ska skrivas? Det måste gå att stoppa en häxa.
Jag tror inte på nåt av det. Jag måste gå. Min musikal är i kväll.
- Jag går inte på fler halloweenskämt. - Det är inget skämt, Ruth.
Jag vet att du vill bli författare, Stella, men detta skämt är sjukt.
Ruthie, stanna!
- Tror du verkligen att det funkar? - Det funkade i Salem.
Brinn då! Jag hatar dig! Jävla skit! Det är därför jag inte läser böcker!
Vi vet att vi inte kan förstöra den, men vad vet vi om Sarah Bellows?
PAPPERSBRUKET LÄGGS NER
KYRKBOK
Lyssna på det här.
"Efter att Sarah hade hängt sig avskedade familjen Sylvie Baptiste"-
- "då hon och dottern Lou Lou troddes ha lärt henne svart magi."
Om det står i tidningen så måste det vara sant, va?
- Finns där en bild på Sarah? - Nej, bara hennes namn.
Men här är en annons för "hjärnsalt" som botar huvudvärk och förstoppning.
Jag förstår inte varför det inte blev populärt.
Auggie hade älskat det.
Mina ögon börjar snart blöda. Vi har fortfarande inget om Sarah.
Den sista Bellows flyttar
Vilket år hängde hon sig?
1898.
På bara ett år försvann hela hennes famlij.
Vem vill stanna där ens namn är liktydigt med "barnamördare"?
Inte stanna. Jag menar borta, typ försvunna från jordens yta.
Ta bara pappan. Deodat.
Han ägde ett pappersbruk, men stack utan att sälja det.
Inga artiklar skrevs om honom, inte ens ett brev. Han bara försvann.
Deodat? Deodat...
Jag har sett det namnet.
Wendigon
"Deodat var en rik man som ville ut och jaga."
Ge mig ett till namn.
En av deras söner - Ephraim. Ephraim Bellows.
De lämnade inte bara stan.
- De har alla varsin historia. - Varför?
Herregud! Gud, det händer igen. Hon skriver en ny historia.
"Den röda fläcken"?
Varför tittar ni på mig?
Vad?
Fan! Är det jag? Ska jag dö? Jag vill inte dö! Jag har inte haft sex än!
"En natt kröp en spindel på en ung flickas kind och bet henne."
Spindel? Jag var spindelmannen! Vänta, "ung flicka"?
"Gick till toaletten." Det är inte du. Det är din syster.
Artisterna på scenen om 20 minuter.
Åh, raring. Du måste göra nåt åt den där.
Det är en annan toalett.
En trappa upp!
Akta! Ur vägen!
- Hjälp mig, hjälp mig! - Ruth, jag hjälper dig. Lugn.
Ta bort dem!
Akta! Akta, akta!
Du är okej. Du är okej, Ruthie.
Hjälp! Någon, hämta hjälp nu!
- Du är okej, Ruthie. De är borta. - Ta bort dem.
- Alla är borta, Ruth. - Ta bort dem, ta bort dem.
- Ta bort dem, ta bort dem! - Alla är borta. Du är okej.
Jag hoppas att hon är okej.
Jag såg henne. Sarah var där, hon kontrollerade allting.
Min syster är borta.
Vi står på tur.
Har du hittat det?
- "Louise Baptiste." - Lou Lou?
Goldshire Road 220.
Jag hade den där sjuka drömmen igen. Jag var fångad i det röda rummet.
Och där är det en fet, blek kvinna som hela tiden viskar:
"Det här är en ondskans plats. Fly medan du ännu kan."
Jag är rädd att häxan ska använda det mot mig.
- Hej. - Bor Lou Lou Baptiste kvar här?
Jag vill inte bomba nån om det inte är nödvändigt.
"Tricky Dicky". Det är inget presidentnamn.
Mamma! Du har besök!
Lou Lou, hör du oss?
Du kan bli den nästa.
- Varför säger du så? - Så heter sången, flicka.
Skratta aldrig när likbilen förbi dig kör
för du kan bli den nästa som dör.
Sarah älskade den sången.
Vi har hennes bok.
Har ni hittat hennes bok? Ge mig den.
Jag gav den till henne.
Jag tyckte så synd om den flickan som satt där nere i mörkret.
Helt ensam.
Lärde din mamma henne nåt?
- Lärde henne? - Svart magi?
Nej. Det finns ingen magi, barn.
Det finns bara raseri.
Hur kan hon då fortfarande skriva historierna?
Historier sårar. Historier helar.
- Vet ni vad ni har gjort? - Vad har vi gjort?
Ni skulle inte ha tagit boken.
Ni har gjort henne arg.
"Maskarna kryper in, maskarna kryper ut"...
- Hon blir så här ibland. - Jag måste veta.
- Inte nu. Jag måste lugna henne. - Vi måste veta, jag måste veta!
Hon sa allt till läkarna på sjukhuset där den rubbade flickan hängde sig.
- Sarah hängde sig i huset, sa alla. - Ni var inte där! Mamma var det!
- Sjukhuset har journaler. - Sarahs journaler.
Varför är vi kvar här då? Kom!
Det är valdag, gott folk. Gör era röster hörda.
Säg nej till kriget. Säg nej till Vietnam.
Säg nej till att sända våra barn i döden.
Ursäkta mig. Vi behöver se en gammal patients journaler.
Vi lämnar inte ut patientjournaler.
Hon dog för runt 100 år sen.
Jag är säker på att varken hon eller nån annan skulle bry sig.
Varför vill ni se gamla journaler?
Till ett skolarbete om...
...psykologiska människostudier.
Ja, till studier.
De la journalerna från det gamla sjukhuset i röda rummet.
- Röda rummet...? - Sex veckors handläggningstid.
Som mest. Behöver ni en penna?
Det var det.
Kom!
- Vi ska inte till röda rummet. - Jo, vi ska till röda rummet.
Nej, inte jag. Jag vägrar.
Jag berättade om min dröm. Jag vill inte dit.
Det är inte rött. Titta.
R.Ö.D. Register och Övriga Dokument
Det kallas "röda rummet". Vem sa att det måste vara rött?
- Jag går inte med. - Okej. Stanna här.
Vi skyndar oss. Det går bra.
Åk inte fast bara.
Hey! Vet du vart du ska?
Herregud...!
Hey. Du där. Du ska inte vara här.
Stanna!
Röda rummet.
Intagningshandlingar, psykundersökningar, vad hon åt.
Det här är allt.
Hon blev inlagd av sin egen familj.
Det står här att hon led av akromasi-albinism...?
De satte henne i källaren för att hon var annorlunda.
Se vem hennes behandlande läkare var.
Doktor Ephraim Bellows.
Hennes egen bror?
Jisses. De torterade henne.
Elchocker, isolationsterapi-
- lateral cerebral diatermi-behandling.
Den här grejen då?
Vad är det här?
Jag har sett en sån förut.
Det är en vaxrulle.
De spelade in ljud på dem innan lp-skivan uppfanns.
Betyder det att vi får höra Sarah?
Han sprang hitåt!
Slå larm!
Du ska säga sanningen nu.
Visst ska du det, Sarah?
Jag skadade inte barnen.
Det var inte jag. Ephraim...
Det är inte sanningen. Inte sant?
Det var inte jag. Jag skadade inte...
- Säg sanningen, Sarah. - Jag är din syster.
- Du förgiftade barnen. - Nej. Det gjorde jag inte.
Jag försökte... Jag försökte rädda dem.
Men ingen lyssnar.
Jag ville inte skada dem, men ni släppte inte ut mig.
- Säg sanningen. - Hon vet inte vad hon gjorde.
- Det var vattnet. - Vi har pratat om det, Sarah.
Det är inget fel på vattnet.
- Därför är du här. - Det var kvicksilvret från bruket.
Ni förgiftade vattnet.
Det var inte hon som gjorde det. Det var hennes familj.
Sarah? Är du kvar här?
Jag ska berätta för er. Jag ska berätta det ni vill höra.
Och vad är det?
Charlie hade en dröm om ett rött rum.
- Charlie? - Röda rummet.
- Vilken Charlie? - Chuck.
I hans dröm kom en kvinna med blekt ansikte-
-svarta ögon och långt, svart hår-
-insmygande i hans rum.
Hon lutade sig över och viskade:
"Det här är en ondskans plats."
"Fly medan du ännu kan."
- Det är inte bra. - Chuck!
Hjälp!
Hjälp! Någon, hjälp!
Hjälp! Snälla någon, hjälp!
Hjälp! Snälla, hjälp!
- Chuck! Chuck, var är du? - Chuck!
- Var är han? - Han borde vara här. Chuck! Chuck!
Så... var är er lille vän?
- Stella? - Pappa.
Är du okej? Var är du? Stella?
- Jag är rädd att jag ska dö, pappa. - Åh, gumman, säg inte så.
- Vad är fel? Vad kan jag göra? - Du kan inte göra nåt åt det.
- Jag kan inte göra nåt åt det. - Nej, nej. Du måste hjälpa mig nu.
Var är du? Jag kommer dit direkt. Oavsett vad det är. Säg det bara.
- Om jag försvinner... - Försvinner?
- Om du inte kan hitta mig... - Hitta dig var?
- Stella? - Jag har inte lämnat dig.
- Jag skulle aldrig lämna dig. - Jag förstår inte vad du säger.
Varför skulle du lämna mig? Har du nån där hos dig?
Lyssna på mig, älskling.
Det var inte ditt fel, Stella. Det var inte ditt fel att hon stack.
- Alla sa att det var på grund av mig. - Nej, snälla, snälla, lyssna på mig.
Det var inte ditt fel att hon lämnade oss.
Det handlade aldrig om dig. Det handlade om henne.
Jag vet inte, nånstans innerst inne...
...kände hon sig fångad eller nåt, jag vet inte.
Det är invecklat. Jag önskar att jag visste, men det gör jag inte. Tyvärr.
Jag älskar dig, pappa. Jag måste gå.
- Det är inte ditt fel. Lägg inte på. - Ledsen, jag måste gå nu.
Kommer din pappa och hämtar dig?
Stella. Vad är det som pågår?
Jag behöver svar från dig och det nu. Förstår du?
Richard Nixon har 43, Humphrey 35, men Wallace klättrar...
Mitt samtal då?
Reglerna gäller inte för värnpliktsvägrare.
Trodde du att jag inte skulle få veta det, Ramón Morales?
Du ska göra din nationella plikt på nåt sätt.
Jag kan hjälpa dig om du berättar om era försvunna vänner.
- Vi har berättat allt vi vet. - Ja, just det...
Sarah Bellows bok.
Där historierna skriver sig själva och allt vaknar till liv.
- Vi hittar inga döda kroppar. - Nej, jag vet.
Det är svårt att tro.
Vi räddade Ruth i skolan när vi förhindrade att hon dog.
Ruth Steinberg? Är det henne du pratar om?
Ni räddade ingen. Hon är fast på dårhuset resten av sitt liv.
Gå härifrån, Stella. Du får gå.
Du är mycket bättre än den här värnpliktsvägraren.
- Vad skulle din pappa säga? - Jag går inte.
Nu när du inte ska till Vietnam kanske en natt bakom galler-
-kan lossa på din tunga.
Kom igen, Hobbs. Stick hem-
- och plocka fram de tio dollar som jag ska ha av dig när Nixon vinner.
Så stänger jag här. Natti-natti, turturduvor.
Jag skulle ha sagt det till dig.
- Du måste tycka att jag är feg... - Jag skulle aldrig tycka det.
För två månader sen skickade de hem min bror från Vietnam...
...i småbitar.
Jag beklagar verkligen.
Förra veckan när jag fick min inkallelseorder...
De skickar bara dit oss för att dö.
Om boken läser mig så är jag rädd för vad den ska säga.
Där har du, gubben. Ja, det är gott, va?
"Me Tie Dough-ty Walker"?
Vem hittade på alla de här sjuka grejerna?
- Var det du, Stella? - Vi skrev inte historierna.
Trigger?
Är det en ny historia?
Du måste släppa ut oss! Om det är en ny historia så är vi alla i fara.
- Berätta vad som händer! - Vad är det för historia?
Snälla, lyssna på mig! Vi kommer alla att dö!
Det är min tur.
Vad händer i historien? Vems namn står i boken?
Ramón.
Det är en lägereldshistoria. Den skrämde livet ur mig.
- Jangly Man kommer. Han ska ta mig. - Vad händer?
Han kommer att säga det. Lyssna!
- Me Tie Dough-Ty Walker. - Driver ni med mig?
Snälla, släpp bara ut oss!
Me Tie Dough-Ty Walker.
Ramón.
Herregud, Ramón. Vad är det där?
Hjälp! Hjälp, snälla! Hör nån mig?
- Nycklarna! - Skynda dig!
Ynkrygg!
Jag har nycklarna!
Kom igen.
Ynkrygg!
Spring!
- Vad väntar du på? - Stick till huset.
Säg sanningen till henne. Monstret följer efter mig.
- Historierna blir alltid verkliga. - Spring fort då.
Stoppa henne, så stoppar du det här.
Sarah! Hör du mig?
Du måste sluta berätta historierna! Vi har inte gjort dig nåt!
Vi vill bara hjälpa dig. Vi vet att du är oskyldig.
Vi vet att du inte förgiftade barnen. Du måste sluta berätta historierna.
Stella! Var är du?
Spökhus...
Nej, nej, nej. Stella.
Stella!
- Hon har lämnat sitt rum igen. - Pojkar! Sarah är ute!
Hitta henne nu!
Sarah?
Låt mig sköta det, Harold.
Sarah?
Sarah! Var är du?
Sarah!
Jag hör henne.
Hon är här!
Hon är här inne!
Sarah!
Var är du?
Lou Lou.
- Har du sett Sarah? - Nej, frun.
- Hon ljuger. - Du skulle väl inte ljuga, Lou Lou?
Nej, frun, jag har inte sett Sarah. - Nej, mr Bellows. Snälla, nej!
Du kan inte gömma dig för oss.
Nej!
- Hjälp mig! - Stella.
- Hon berättade för alla om vattnet. - Vad ska vi göra med henne?
Du stänger din lilla mun. Annars stänger vi den åt dig.
Du ska tillbaka dit där du hör hemma!
- Var tyst. Annars vet du straffet. - Snälla! Jag är inte Sarah!
Snälla, släpp mig! Snälla! Släpp mig!
Snälla, lås inte in mig här.
Om du gör om det där så hamnar du på dårhuset.
Du skulle ha stannat i ditt rum.
Snälla! Jag gjorde det inte!
- Du förtjänar inte ljuset. - Nej!
Jag säger det ju... Jag säger ju att jag inte är Sarah!
Stella.
Jag har en annan historia bara för dig.
Stella.
Om du kan höra mig var du än är...
...säg sanningen till henne.
Nej!
Det är dags för dig att höra en historia, Sarah.
Du var ett offer. Nu har du förvandlats till ett monster.
Det som de sa att du var.
Stella!
Du tog mina vänner.
Två av de människor som jag älskar mest.
Ramón!
Ska du ta honom också?
Det din familj gjorde mot dig, det de sa, det är deras fel.
Det du gör...
...är ditt fel, Sarah.
Det är bara ditt fel.
Jag ska berätta din historia.
Den riktiga historien. Jag ska berätta sanningen.
Men raseriet... Raseriet måste upphöra, Sarah.
Använd ditt blod.
"Sarah Bellows var oskyldig."
"Hon visste sanningen och försökte stoppa dem."
"Hon var modig."
"Hon skadades och förstördes av sin egen familj."
"Av deras girighet."
"Och deras lögner. Och deras synder."
Jag ska berätta din historia.
Du kan släppa det. Du kan släppa det, Sarah.
Historier sårar. Historier helar.
Om vi upprepar dem ofta nog så blir de verkliga.
De har den kraften.
De gör oss till dem vi är.
Jag är bara så glad att du är okej.
Och om jag lärde mig nåt av Sarah-
-så är det att aldrig ge upp.
Jag berättade Sarahs historia exakt som jag hade lovat.
Om den bleka, ensamma flickan som skrev historier i mörkret-
- och hur hon förvandlades till ett monster av sin familj.
VINNARNOVELLEN AV STELLA NICHOLLS
Vissa människor trodde mig, men de flesta gjorde inte det.
För precis som Sarah var jag en ensam flicka-
- som kunde berätta en bra, läskig historia.
Skriver du till mig?
Varje dag.
Vi ses.
- Vad heter du, grabben? - Ramón Morales.
Historier kan lära oss att bry sig.
De gör oss modiga nog att erkänna att vi behöver varandra.
De ger oss ett hem att återvända till.
Chuck och Auggie är fortfarande försvunna.
Men jag vet att det finns ett sätt att få tillbaka dem-
-och att hemligheten finns i boken.
Och vi slutar inte...
...förrän vi hittar dem.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB