EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Sakk farten, Henrietta. Det er usømmelig for damer å skynde seg.
Jeg er ikke Henrietta! Jeg er sønnen din!
Sønnen min er oppblåst.
Ja, sønnen din, BoJack. Jeg er ham. Jeg er oppblåst!
Men du er også en stjerne.
- Vent. Mamma, husker du...? - Jeg snakker til sola, Henrietta.
Sol, du er oppblåst, men du er også en stjerne.
Vi kaller deg... "sol".
Hvor kjører du? Skal vi til feriehuset?
Nei, vi skal til et herlig og magisk sted -
- hvor de låser deg inne på et rom så du aldri kan skade noen igjen.
Så fint. Hvorfor kjører du så sakte?
- Skynd deg! - Du sa jo...
Tidens pil står hverken stille eller går bakover.
Den marsjerer bare fremover. Eller hva, Henrietta?
Det stemmer, Mrs. Horseman.
Vi er fremme.
- Her? - Ja.
Holdt! Adgang forbudt!
- Men jeg vil skli! - Dette er ikke bare en sklie.
Vi tre er medlemmer av en elite av ekstremt unge kvinner -
- ledet av meg, Miss Clemelia Bloodsworth.
Du har ikke adgang.
Dessuten er du tjukk.
Jeg er ikke tjukk.
Selv lungene dine gir uttrykk for din betydelige fedme.
Hun sier at lungene dine synes du er feit.
Far sier at jeg bare vokser.
Hvis du ikke stanser, må vi fysisk hindre din oppstigning.
Det gjør vondt!
NESTE MORGEN
Beatrice, slutt å lese og ta på deg uniformen.
Far, jeg føler meg ikke helt vel.
Du må på skolen selv om du er redd for Clemelia Bloodsworth og flokken.
Bøker er ikke vennene dine. Lesing utvikler bare små pikers hjerner.
Det tar kostbare ressurser fra brystene og hoftene.
- Jeg har vondt i halsen. - Uniform! Nå!
Beatrice? Du har feber! Gode gud!
Det er en mors plikt å holde barna i live, og du mislykkes konstant!
Hvordan kunne du ikke vite at hun har skarlagensfeber?
Si noe, for svingende! Hva har skjedd med deg?
Hvis jeg visste at du ville bli sånn -
- av å få fjernet koblingene til din prefrontale cortex, -
- hadde jeg ikke tatt meg bryet.
- Far? - Ja, kjære?
Kommer jeg til å dø?
Til slutt, ja, men dette er bare en liten hindring -
- i et langt og lykkelig liv. Det lover jeg.
- Lover du? - Dette kan føre noe godt med seg.
Halsen din er nesten helt blokkert.
Kanskje du vil miste noe av vekten du har hatt problemer med.
- Blir ikke det fint? - Jo, far.
Inn med magen, Miss Sugarman.
Polly, kan du hente en pille og et glass vann til meg, takk?
Ja, señorita Sugarman.
Du ser godt ut. Det er bra, for debutantballet er svært viktig.
Vil det få en slutt på fattigdom, krig og urettferdighet -
- eller gjenopplive aktivisten Medgar Evers, som ble skutt i Mississippi denne uken?
Ja! Det får i hvert fall en slutt på at du tenker på sånt.
Det vil gi deg en ektemann!
Evers' død betyr i hvert fall at ingen andre vil bli drept i år 1963.
FBI er for årvåkne til å la noe sånt skje igjen.
Tja...
Ledsageren din, Corbin Creamerman, er en kjekk, ung mann.
Jøss!
- Frøken. Vær så god. - Takk.
Så...
Du ser fin ut.
Takk, Corbin. Det har du sagt tre ganger. Det holder.
Å, jøss. Beklager. Jeg er ikke alltid så god på sånt.
Men noen ganger er jeg det. Jeg prøver å være det.
Men det er jeg ikke. Jeg vet ikke hvorfor.
Det går bra. Det er ikke jeg heller.
Corbins far, Mort Creamerman, -
- stiftet Creamermans kremete krembaserte krimskrams.
Tenk på all iskremen du kan... gi til andre.
Prøver du å gifte meg bort til Corbin Creamerman i forretningsøyemed?
Jeg har noen tanker om fordelene ved en Sugarman/Creamerman-allianse.
Se for deg en fjernsynsreklame med en gøyal kjenningsmelodi.
Ta en kopp med kaffe eller te Med Sugarman og Creamerman
Men spar litt til... dem
Så viser Mort og jeg frem produktene med store smil ved et vanlig kjøkkenbord.
Vanlige amerikanere ønsker ikke å se deg på fjernsyn.
Du er en påminnelse om landets økonomiske ulikheter.
Fattigfolk synes det er ufint.
Jeg sendte deg til Barnard for å bli gift med en kjekk Columbia-student, -
- men isteden kom du hjem med en bachelorgrad og en frekk kjeft.
Så bortkastet!
- Så fin du er. - Takk.
Å, du store... Beatrice Sugarman? Skal jeg tro mine egne øyne?
Clemelia Bloodsworth. Hva gjør du her?
Det er virkelig flott at du endelig debuterer.
Bedre sent enn aldri, hva?
Jeg gjør dette for faren min, -
- som har et veldig gammeldags syn på hvordan kvinner bør leve livet sitt.
Stakkars Corbin her er tvunget til å ledsage meg.
Jeg føler meg ikke tvunget.
Jeg synes disse festene er prangende sløsing med penger.
Din var sikkert spesielt forferdelig, Clemelia.
Å, du store! Så motbydelig!
Whisky med is.
Kjenner jeg deg?
Niks, jeg snek meg bare inn på en dum debutantfest.
Er "dum" en beskrivelse av festen eller debutanten?
Jeg er enten enig med deg eller fornærmet.
Så du er den dumme debutanten?
Beatrice Sugarman. Velkommen til min dumme fest.
- Butterscotch Horseman. Hyggelig. - Går du på mange sånne fester?
Så lenge spriten er gratis. Jeg sparer til California.
- Hva finnes i California? - Ginsberg, Cassady, Squirrelinghetti.
Nå spør du om det er byer, og jeg flirer til deg.
Jeg kjenner til beat-forfatterne, takk.
Jeg liker Ginsberg, men Squirrelinghetti er gæren.
- Hvorfor er du interessert i dem? - De er vår generasjons største tenkere.
Jeg skal bli en av dem. Jeg er også en stor tenker.
- Jeg skjønner. - Det vil du.
Jeg skriver den neste store amerikanske romanen.
- Hva handler den om? - Den handler om sannhet, krig -
- og det svinnende grenselandet av livene vi ble lovet.
Men hva handler den om? Hvem er figurene?
- Jeg påsto ikke at jeg har alt i boks. - Høres ut som en bestselger.
Du er sarkastisk. Det er en fæl ting for kvinner å være.
Hvordan forventer du å finne en ektemann med en sånn personlighet?
Gratulerer. Du og faren min gir uttrykk for samme bekymringer.
Hvis jeg var ham, hadde jeg også villet gifte deg bort.
Tipper takkebrevene dine er overfladiske, -
- blomsteroppsatsene er uinspirerte, og neiingen er pinlig.
Vi har visst tatt hverandre på kornet.
Hva tenker mora di om deg?
Hun tenker ikke stort... på noe som helst nå lenger.
Beklager. Gikk hun bort?
- Nei, ikke akkurat. - Det gjorde min.
Det var leit å høre.
Jeg var liten. Jeg husker det ikke så godt.
Men hun hadde en stjerne som din. Jeg så den på et bilde en gang.
- Ja, dette er mora mi. - Hva?
Kan jeg betale for fem år nå så jeg slipper å tenke på henne?
Beklager å forstyrre, men vi må gjøre den greia nå.
- Hvor vi gjør... ting. - Ja visst.
- Unnskyld meg. - Så klart. Det høres veldig viktig ut.
Mr. og Mrs. Joseph Sugarman presenterer sin datter,
Miss Beatrice Elizabeth Sugarman.
Ledsaget av Mr. Corbin C. Creamerman.
Se på henne, folkens. Hun klarer alle hindrene.
Se på den stilen.
Så presise bevegelser.
- Fem, seks, syv, åtte. - Flott trav.
Aldeles fremragende.
Hun er en nydelig dame.
Unnskyld meg.
Unnskyld meg!
Det er uhøflig å dra uten å si farvel til vertinnen.
Bli med meg. Da slipper vi å si farvel, og overtredelsen min forsvinner.
Skal jeg dra fra min egen fest med deg? Slyngelen som ikke engang var invitert?
Jepp. Men det hadde vel ikke pappa likt.
Å, Beatrice...
TO UKER SENERE
- Jeg har gode nyheter. - Jeg leser.
Corbin Creamerman vil ta deg med på søndagstur.
Jeg er ikke interessert i Corbin Creamerman.
Jeg gir blaffen i interessene dine!
Etter at du forsvant fra din egen fest, kunne jeg fylt et glass med gelébønner -
- og giftet deg bort til mannen som kan gjette antallet.
Himmel!
Corbin Creamerman vil gi deg en ny sjanse.
Han venter nedenunder, og du har å oppføre deg pent.
...og fløteerstatning lages ved å erstatte melkefett med vegetabilsk olje.
Da trenger den ikke å kjøles ned.
- Snedig, eller hva? - Sier du det?
- Jeg kjeder deg. - Nei, jeg synes ikke du er kjedelig.
Bare tingene du snakker om, og måten du snakker om dem på.
Beklager, jeg er bare veldig glad i matkjemi.
Man tar noe man trodde man kjente, -
- og oppdager at det er mye mer omfattende enn man trodde.
Det er som magi.
Faren min er mindre entusiastisk.
Han sier vi bare klemmer penger ut av kujur.
Det er vel sant, men jeg har også idéer.
Jeg føler at jeg aldri får være noe annet enn det han forventer.
Vet du hvordan det er?
Ja, det gjør jeg.
Vet du hva, Corbin?
Det slår meg at du og jeg kanskje ikke er så...
Å, kjære vene!
Flotte bein. Flotte bein.
Er det det eneste du har å si?
Flotte... bein.
- Beatrice. Hva gjør du her? - Jeg fant deg i telefonkatalogen.
Nummeret du ga meg, tilhørte en pizzasjappe i Brownsburg.
Hva? Er du sikker?
Jeg er gravid, Butterscotch.
- Hva...? - Å, jøss!
Kom igjen, Bopper. Kan du la oss være i fred?
Skal bli, Butterscotch. Ta det kuli.
- Er du sikker på at det er mitt? - Hvem ellers?
Hva vil du gjøre?
Kanskje du har ei kusine som har en venn -
- som kjenner en lege som kan fikse slike ubeleiligheter?
Jeg vil gjerne gjøre det riktige og betale for drosjen.
Nei. Det kan jeg ikke.
- Da har vi ikke så mange valgmuligheter. - Jeg er en ødelagt kvinne.
Ikke bli hysterisk. Du er ikke ødelagt. Du er vakrere enn noen gang.
Hva vet vel du?
- Vi hadde en flott natt sammen, hva? - Det hadde vi.
Du... har du hørt historien om paret som flyttet til California?
- Nei, det har jeg ikke. - Det er et utrolig eventyr.
De kjente hverandre knapt, men de delte en følsomhet og en sans for det ukjente.
De bodde i en trang avkrok, så de flyttet til en by med plass til tre hester.
Ja, jeg tror jeg har hørt denne historien.
De fant seg et lite hus i San Francisco, rett ved bokhandelen.
Han ble venner med Squirrelinghetti og gjengen.
- Han skrev sin store amerikanske roman... - Mens kona hans tok seg av barnet.
Kona hans? Den delen har jeg ikke hørt.
Tja... Hvis hun vil ha ham.
Hvis et så nydelig vesen kan elske et øk som ham.
- Det tror jeg hun kan. - Jaså?
Er det ikke sånn historien ender?
HIPPIER ER VELKOMNE! HOMOFILE... IKKE ENNÅ.
- Kom igjen. Sov. - Babyen er sulten.
Han spiser ikke. Jeg vet ikke hva han vil ha.
Kan du finne ut av det?
Uten søvn kan jeg ikke jobbe for å forsørge dere -
- eller ha energi til å skrive.
Hvis noen ville betale deg for det du skriver, -
- hadde vi hatt råd til barnepike og hushjelp.
Hvis Squirrelinghetti og de kommunistiske, liberale jødeelskerne -
- visste hva ei god bok var, kunne jeg ha solgt noe.
Så de tar feil, og du har rett.
Hvorfor tar du ikke kontorjobben på Sugarman West -
- istedenfor å slite deg ut på hermetikkfabrikken?
Da hadde du hatt råd til å hyre ordentlig hjelp til meg.
Vil du at jeg skal jobbe for faren din og få betalt for det, som en slags slave?
- Det er det motsatte av slaveri! - Jaså?
Ja, det er det! Du har ikke noe anlegg for språk.
Kan du ikke tie stille?
Du ville beholde barnet. Aldri glem det.
Jeg trenger stillhet!
Du bør helst være verdt alt dette.
- Vel, det er du ikke. - Jeg er ikke hva da?
Mamma er sliten, BoJack. Fortell meg et eventyr.
Det var en gang...
Ti stille. Faren din er hjemme. Hvordan var det på jobb, kjære?
Grusomt. Fiskene hater å bli hermetisert.
Vel, jeg sved middagen... igjen.
Du kan pirke i de forkullede restene og more meg og din enfoldige sønn -
- med fortellinger om dine edle, jevne kollegaer, -
- som Åttefinger-Joe og Sportslag-Steve, før du låser deg inne på arbeidsrommet -
- for å hakke i vei på den endeløse jævla romanen din.
Jeg kan rydde på kjøkkenet og bade den skitne ungen vår.
Så kan vi fortsette å valse gjennom denne jævla proletardrømmen.
Hvis babyen ikke gråt hele tiden, kunne jeg ha fullført den jævla romanen.
- Jeg er ikke en baby. Jeg er seks. - Ja da. Bu-hu, ga-ga, go-go.
Jeg former setninger.
Men det kan ikke jeg? Alle er kritikere. Jeg ser for meg overskriften:
"Idiotsønn synes fars bok er glimrende, komma, sønn er idiot."
Jeg sa ikke at boka er glimrende.
Jeg kan ikke leve sånn!
- Jeg burde ha valgt Corbin Creamerman. - Som om han ville ha deg.
Jo da, og han hadde vært god mot meg.
Han hadde ikke vært for sta til å ta imot en god jobb i pappas firma!
Greit, jeg tar kontorjobben med firmabil, sekssifret lønn og fire ukers ferie.
Men hvis romanen blir dårlig fordi jeg har glemt arbeiderklassen, -
- så vet vi hvem skylda har!
Nei, litt til venstre. Forsiktig med den.
Hallo? Du er alltid i veien. Gå ut og lek.
Gjør noe fornuftig. Du har sparken. Støvsuger, takk. Farvel. Takk.
Henrietta, kan du pakke dette? Jeg vil gi det til sønnen min.
Så fint. Jeg elsker malerier. De er som TV uten snakking og bevegelse.
- Hva er denne fæle greia? - Det tilhørte min far.
Jeg gir det til BoJack.
Jeg misliker estetisk kunst. Det hemmer sansene.
Kunst skal være enkelt og nyttebetont, som romanen min.
Gleder meg til å lese den. Bøker er herlige.
Ordene forteller historier!
- Henrietta? Maleriet? - Skal bli, Mrs. Horseman.
Jeg burde ikke måtte spørre to ganger. Du har to ører, og jeg har bare én munn.
- Du kan være snillere mot henne. - Ingen er snille mot meg.
Hvorfor skal jeg være snill?
Selv om hushjelpen flagrer med øyevippene mot deg og konverserer banalt, -
- lar jeg meg ikke forføre like lett.
Hva er det du insinuerer? Jeg...
Hun får deg sikkert til å føle deg som en stor og smart mann.
Hun utfordrer deg aldri og takker deg for at du hjelper med sykepleierstudiene.
Hun skal faktisk bli sykepleier.
Jeg vet det. Jeg kan høre flørtingen deres når du "jobber på romanen".
Du tror sikkert hun er forelsket i deg, din følsomme, misforståtte kunstner.
Gjett om hun vil bli skuffet.
Kan dere ikke bare skille dere?
Ja, det er jo Hollywood-måten. "Vi har ikke mer sennep! Vi skiller oss!"
"Jeg er trist! Skilsmisse!"
"Vi har vokst fra hverandre, sønnen vår har flyttet ut -
- og vi har ingen grunn til å forbli sammen. Skilsmisse!"
Det er faktisk en god grunn til å skille seg.
Hvem andre vil ha meg nå, etter det du gjorde mot kroppen min?
- Det jeg gjorde? - Vil du ha dette maleriet?
Det tilhørte bestefaren din, en mann som visste hva ekteskap betød.
- Ja da. - Jeg kjørte hele veien ned hit.
- Du kan like gjerne ta det. - Jeg sa at jeg tar det.
Så klart. "Ta". Det er alt du gjør.
- Hvor lenge skal du bli her? - Gi meg en drink, så drar jeg.
Ja, la oss skjenke deg full før du kjører hjem.
Jeg skal på date med Tonya Harding i kveld.
Hun var den gode, sant? Jeg forveksler dem.
- Jeg hørte at serien din ble avlyst. - For tre år siden. Du er veldig oppdatert.
Jeg forsto aldri appellen. Det er bare tåpelige historier.
- Folk liker tåpelige historier. - De har aldri hjulpet meg.
Det er ikke Ibsen, men...
Jeg hadde bare blitt deprimert av å se deg spille bajas.
Så mye som jeg har ofret, bare for at du skal gjøre dette.
Takk for maleriet. Det blir bra å ha noe som minner meg om denne samtalen.
FLERE MÅNEDER SENERE
- Beatrice... - Hva?
Jeg... Jeg dreit meg ut.
Det er Henrietta.
Jenta har klart å bli gravid.
Jaså? Hun klarte det helt selv?
Kan du snakke med henne?
Hun vil beholde barnet og hører ikke på meg.
- Hva skal jeg si? - Jeg har ikke noe annet valg.
Tror du jeg liker å trygle med lua i hånden?
Hvis du ikke hadde forsømt dine plikter...
Du våger ikke!
Beklager. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Vær så snill. Bare løs dette for meg.
Jeg vet at du hater meg, Bea, men tenk på den stakkars jenta.
Å, herregud...
- Du har selvfølgelig sparken. - Jeg er så lei for det.
Han var så god mot meg, og jeg følte...
Jeg tipper han sa at du minnet ham om hans døde mor.
Han sa hun hadde hår som mitt. Han hadde sett det på et bilde.
- Vil du virkelig beholde dette barnet? - Jeg tror det.
Det er en babyhest. Ei jente.
Jeg trenger hjelp.
Jeg studerer for å bli sykepleier, og studieavgiften er dyr.
Det er ikke min skyld.
Hvis jeg kan fullføre utdannelsen og få meg en jobb, vil alt gå bra.
Hvem skal ta seg av barnet mens du jobber? Ikke han, i hvert fall.
Ikke gjør det. Hva skal det løse?
Jeg vet ikke hva jeg kan gjøre, Mrs. Horseman.
La gå. Vi betaler skoleavgiften din.
- Er det sant? - Ja.
Og du adopterer bort barnet.
Nei!
Du vil ikke gjøre dette. Ikke på denne måten.
Mrs. Horseman...
Ikke kast vrak på drømmene dine for barnet.
Ikke la den mannen forgifte livet ditt slik han gjorde med mitt.
Du skal fullføre utdannelsen og bli sykepleier.
Du vil møte en god mann og stifte familie, men du må tro meg:
Du vil ikke gjøre dette.
Vær så snill, Henrietta. Du må tro meg. Ikke gjør det samme som meg.
Babyen min! Hvor er babyen min?
LEKETØY
Å, se på deg!
Du klarte det, Henrietta.
Herregud...
Nei! Vær så snill!
Vær så snill! Stopp!
Stopp! Hvorfor gjør dere dette?
Beatrice, husker du hva vi sier om gråting?
Gråting er tåpelig.
Far, si at de ikke må brenne tingene mine!
De er nødt til å gjøre det. Sykdommen din har infisert alt.
Det vanskelige er over.
Vent! Jeg vil holde henne!
- Nei, da blir du bare knyttet. - Vent!
Alt må ødelegges til ditt eget beste.
- Jeg må holde henne. - Det er til ditt eget beste.
- Ikke babyen min! - Jo, spesielt babyen din.
- Føles ikke det bedre? - Nei!
Babyen min!
Vent! Jeg må få holde henne!
Nei! Kom tilbake! Jeg må få holde henne! Vær så snill!
Nei!
Kom igjen. Vær sterk. Ikke la dine kvinnelige følelser fortære deg.
Du vil jo ikke ende opp som moren din.
- Nei. - Jeg lover deg.
En vakker dag vil alt dette være et hyggelig minne.
Lykke til. Sees aldri.
- Hvem er det der? - Ha det, mamma.
BoJack?
- Mamma? - BoJack? Er det deg?
Ja, det er meg.
- Hva er dette for slags sted? - Det er her du bor nå.
- Nei! Er det det? Nei... - Mamma...
- Hvor er vi, BoJack? - Jeg sa jo det.
- Jeg forstår ikke. Hvor er jeg? - Du er -
- i Michigan.
- Michigan? - Ja.
- I feriehuset. - Jaså?
Det er en varm sommerkveld, og ildfluene danser på himmelen.
Og hele familien din er her.
De forteller deg at alt vil gå bra.
Ja, det stemmer. Hva mer?
Sirissene synger, innsjøen er blikkstille -
- og natten er full av stjerner.
Jeg kan se det. Det er så stjerneklart.
Hva gjør vi her, BoJack?
Vi sitter på verandaen og hører på broren din spille piano.
Og vi spiser iskrem.
Vaniljeiskrem.
Ja, det stemmer.
Alt er så vidunderlig.
Kan du smake iskremen, mamma?
Å, BoJack. Den er så -
- deilig.
Tekst: Aleksander Kerr