NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Hidasta, Henrietta. Kiirehtiminen ei sovi hienolle naiselle.
- En ole Henrietta vaan poikasi! - Minun elämäni valo on kaasupallo.
Niin. Minä olen poikasi BoJack. Minä olen kaasupallo.
Mutta sinä olet myös tähti...
- Mitä? Äiti, muistatko... - Hys, Henrietta. Puhun Auringolle.
Elämäni valo, olet kaasupallo, mutta olet myös tähti.
Ja nimesi on... Aurinko.
Minne viet minua? Mökillekö?
Ei, menemme upeaan paikkaan, -
- jossa sinut lukitaan yksin huoneeseen, jotta et voi satuttaa enää ketään.
Kuulostaa ihanalta. Mikset aja nopeammin?
- Sanoit juuri... - Ajan nuoli ei seiso eikä peruuta.
Se vain marssii eteenpäin. Eikö totta, Henrietta?
Aivan totta, rouva Horseman.
- Olemme perillä. - Olemmeko?
Seis! Ei saa tulla.
- Haluan liukumäkeen. - Tämä on enemmän.
Me olemme hyvin nuorten naisten eliittiseura, -
- jota johdan minä, neiti Clemelia Bloodsworth.
- Et saa tulla tänne. - Ja olet läski.
En minä ole läski.
Keuhkosikin protestoivat yrittäessään elevoida obesiteettiasi.
Siis keuhkojesikin mielestä olet läski.
Isän mukaan minä vain kasvan.
Jos et pysähdy, hankaloitamme poistumistasi fyysisesti.
Sattuu!
SEURAAVA AAMU
- Beatrice, kirja pois ja koulupuku päälle. - Minulla on huono olo, isä.
Pelkäät Clemelia Bloodsworthia tai et, sinun on mentävä kouluun.
Älä tukeudu kirjoihin. Lukeminen vain kasvattaa naisten aivoja - -
- ja vie resursseja heidän rinnoiltaan ja kupeiltaan.
- Kurkkuni on kipeä. - Koulupuku päälle ja heti.
Beatrice? Oletpa sinä kuuma. Luojani!
Äidin velvollisuus on pitää lapsensa elossa, ja sinä epäonnistut jatkuvasti!
Miten et huomannut, että hänellä on tulirokko?
Sano jotain. Mikä sinulla oikein on?
Jos olisin tiennyt, että aivoleikkauksesi vaikuttaa näin, en olisi vaivautunut.
- Isä? - Niin, kultaseni?
Kuolenko minä?
Joskus kyllä, mutta tämä on vain töyssy pitkässä ja onnellisessa elämässäsi.
- Lupaatko? - Tästä voi koitua hyvääkin.
Kurkkusi on turvonnut miltei kiinni. Se auttaa sinua laihduttamaan.
- Eikö se olekin kivaa? - On, isä.
Vatsa sisään, neiti Sugarman.
Polly, hakisitko minulle kauneuspillerin ja lasin vettä?
Toki, señorita Sugarman.
Beatrice, näytätpä hienolta. Hyvä niin, sillä debytanttijuhlasi on tärkeä.
Lopettaako se köyhyyden ja sodat tai tuoko se takaisin - -
- tällä viikolla ammutun kansalaisaktivisti Medgar Eversin?
Kyllä! Tai ainakin lakkaat miettimästä moisia, koska saat aviomiehen.
Eversin kuolema sentään takaa, että vuonna 1963 ei murhata ketään muuta.
FBI on niin tarkkana, ettei sellaista enää tapahdu.
Niinpä...
Esiliinasi Corbin Creamerman on hieno nuorimies.
Voi juku!
- Tässä arvon neidille. - Kiitos.
No... Näytätpä hyvältä.
Kiitos, Corbin. Sanoit tuon jo kolmatta kertaa. Ei tarvitse enää.
Juku, anteeksi. En ole aina kovin hyvä tällaisessa.
Mutta joskus olen. Ainakin yritän olla.
- No, en ole. En tiedä, miksi. - Ei se mitään. En minäkään ole.
Corbinin isä Mort Creamerman - -
- on Creamermanin kermapohjaisten kipposten perustaja.
Ajattele, miten paljon jäätelöä voisit... tarjoilla.
Aiotko naittaa minut Corbin Creamermanille vain liiketoimiesi vuoksi?
Olisihan Sugarman-Creamerman-liittoumassa etunsa.
Ajattele esimerkiksi televisiomainoksen jingleä:
Juo aamukahvisi tai -teesi Sugarmanilla ja Creamermanilla
Mutta säästä vähän näille hepuille
Sitten Mort ja minä näytämme tuotteitamme hymysuin keittiön pöydän ääressä.
Eivät amerikkalaiset halua nähdä sinua tv: ssä.
Muistutat heitä maamme varallisuuden epätasa-arvosta.
Köyhistä se on tahditonta.
Lähetin sinut Barnardiin, jotta saisit "rva" -tittelisi Columbian mieheltä, -
- mutta sen sijaan palasit kotiin kovasuisena kandidaattina.
Kauheaa tuhlausta!
- Näytät kivalta. - Kiitos.
Mitä ihmettä? Beatrice Sugarman? Valehtelevatko silmäni?
Kas, Clemelia Bloodsworth. Mitä sinä täällä?
Hienoa, että debytoit viimeinkin. Parempi myöhään kuin ei milloinkaan.
Teen tämän vain isäni vuoksi. Hän on hyvin vanhanaikainen.
- Corbin-parka sai minut taakakseen. - Et sinä ole taakka.
Minusta nämä juhlat ovat pröystäilevää tuhlausta.
Sinun juhlasi oli varmasti erityisen kammottava, Clemelia.
Miten vastenmielistä!
Viski jäillä.
Tunnemmeko me?
Emme. Kuokin vain typerissä debytanttibileissä.
Tarkoitatko "typerällä" juhlia vai debytanttia?
- Voin olla samaa mieltä tai loukkaantua. - Sinä olet se typerä debytantti.
Beatrice Sugarman. Tervetuloa juhliini.
- Butterscotch Horseman. - Käytkö näissä usein?
Kunhan saa ilmaista viinaa. Säästän Kaliforniaa varten.
- Mitä siellä on? - Ginsberg, Cassady, Squirrelinghetti.
- Jos pidät niitä kaupunkeina, naurahdan. - Tiedän kyllä beat-liikkeen.
Ginsberg on ihan hyvä, mutta Squirrelinghetti on liian levoton.
- Mikä sinua kiinnostaa heissä? - Mikäkö? He ovat sukupolvemme älyköt.
Aion liittyä heihin, koska minäkin olen älykkö.
- Vai niin. - Varmasti.
- Kirjoitan suurta amerikkalaista romaania. - Mistä se kertoo?
Totuudesta ja sodasta. Tavoittamattomasta elämästä, joka meille luvattiin.
- Mitä siinä tapahtuu? Keitä siinä on? - En ole vielä miettinyt loppuun.
- Oikea bestseller siis. - Sarkasmi on ruma piirre naisessa.
Miten kuvittelet löytäväsi aviomiehen sinun luonteellasi?
Onnittelut. Myös isäni on huolissaan siitä.
Isänäsi minäkin haluaisin naittaa sinut pois.
Kiitoskirjeesi ovat varmasti pinnallisia, -
- kukka-asetelmasi tavanomaisia ja niiauksesi hävettävän huono.
Tiedät minusta yhtä paljon kuin minä sinusta.
- Mitä äitisikin ajattelee sinusta? - Hän ei ajattele enää juuri mitään.
- Anteeksi. Onko hän kuollut? - Ei varsinaisesti.
- Minun on. - Ikävä kuulla.
Olin pieni enkä muista sitä.
Mutta hänellä oli tuollainen otsatähti. Näin sen kuvassa.
- Tämä on äitini. - Mitä?
Jätän hänet tänne. Voinko maksaa 5 vuotta kerralla, ettei häntä tarvitse miettiä?
Juku... Anteeksi, mutta meidän pitää tehdä nyt se juttu,
- jossa teemme niitä juttuja. - Aivan.
- Anteeksi. - Toki. Kuulostaa tärkeältä.
Herra ja rouva Joseph Sugarman esittelevät tyttärensä: -
- neiti Beatrice Elizabeth Sugarman.
Esiliinana toimii herra Corbin C. Creamerman.
Katsokaa. Hän ylittää esteet taidokkaasti.
Katsokaa mikä liikkeen kauneus.
Kaunis ravi. Erinomaista.
Kerrassaan hurmaava neitonen.
Anteeksi, anteeksi...
GRAND-HOTELLI
Anteeksi. On epäkohteliasta lähteä hyvästelemättä emäntää.
Tule mukaani. Ei tarvitse hyvästellä, mikä poistaa sääntörikkomukseni.
Lähtisinkö omista juhlistani sinun, kuokkavieraan, kanssa?
Niin. Mutta isukki ei varmaan pitäisi siitä.
Voi, Beatrice.
2 VIIKKOA MYÖHEMMIN
- Hienoja uutisia. - Minä luen.
Corbin Creamerman tuli pyytämään sinua sunnuntaikävelylle.
- Corbin Creamerman ei kiinnosta minua. - Viis sinun kiinnostuksistasi!
Sen katoamistempun jälkeen saat olla tyytyväinen, -
- etten naita sinua sille, joka arvaa papupurkin papujen määrän oikein.
- Taivas! - Corbin Creamerman antoi sinulle anteeksi.
Hän odottaa alhaalla, etkä sinä nolaa häntä.
...ja maidoton kahvikerma tehdään niin, että maitorasva korvataan kasviöljyllä.
Siksi se säilyy huoneenlämmössä. Näppärää, vai mitä?
- Vai sillä lailla? - Juku. Ikävystytän sinua.
Et sinä ole ikävystyttävä. Vain juttusi ja kerrontatapasi ovat ikävystyttäviä.
Anteeksi. Elintarvikekemia vie minut aina mennessään.
Sitä luulee tuntevansa jonkin aiheen, ja kun sitä tutkii, käy ilmi, -
- että siinä on vaikka mitä tuntematonta. Se on kuin taikaa.
Isäni ei jaksa innostua. Hänestä vain puristamme rahaa utareista.
Kai sekin on totta, mutta minullakin on ideoita, -
- ja joudun aina olemaan sitä, mitä hän haluaa minun olevan.
- Tiedätkö, miltä se tuntuu? - Tiedän.
Kuule, Corbin. Voi olla, että sinä ja minä emme olekaan niin...
Voi sentään!
Kivat kintut!
Etkö keksi muuta sanottavaa?
Kivat... kintut.
- Beatrice. Mitä teet täällä? - Etsin nimesi puhelinluettelosta.
Numero, jonka annoit, kuului pizzerialle Brownsburgissa.
- Mitä? Oletko varma? - Butterscotch, olen raskaana.
- Voi pojat! - Voisitko mennä, Bopper?
Toki, Butterscotch. Ota iisisti.
- Onko se varmasti minun? - Kenen muunkaan?
Mitä haluat tehdä? Olisiko sinulla serkku, jonka ystävä tuntee lääkärin, -
- joka voi hoitaa tuon tilanteen? Voin olla herrasmies ja maksaa taksisi.
- En voi. - Vaihtoehdot ovat sitten vähissä.
- Olen tuhottu nainen. - Älä nyt. Etkä ole.
Olet kauniimpi kuin koskaan, ja se on fakta.
Mitä sinäkään mistään tiedät?
- Mutta meillä oli upea yö yhdessä. - Niin oli.
Kuulepas. Oletko kuullut pariskunnasta, joka muutti Kaliforniaan?
- Enpä ole. - Se on upea seikkailu.
He tunsivat vain joten kuten, mutta he olivat herkkiä ja seikkailunhaluisia.
He elivät yhden hevosen kaupungissa ja muuttivat kaupunkiin, johon mahtuu kolme.
Olen kuullut tämän. He ostivat pikku talon San Franciscosta läheltä kirjakauppaa.
- Mies pääsi Squirrelinghettin suosioon... - ...ja kirjoitti suuren romaaninsa.
- Kun hänen vaimonsa hoiti vauvaa. - Vaimonsa? Tuota en olekaan kuullut.
Jos joku niin kaunis voisi rakastaa sellaista öykkäriä.
Ehkä hän voisi. Eikö tarina kuljekin niin?
SAAVUT KALIFORNIAAN HIPIT TERVETULLEITA, HOMOT EIVÄT VIELÄ
Noh. Nuku nyt.
- Vauvalla on nälkä. - Yritin. En tajua, miksi se ei syö.
Yritä. Jos en nuku, en voi tehdä töitä ja ylläpitää teitä, saati kirjoittaa.
Jos saisit kirjoittamisesta rahaa, meillä olisi rahaa lastenhoitajaan.
Squirrelinghettin kommariliberaali jutku- porukka ei tunnista hyvää kirjallisuutta.
Siis he ovat väärässä ja sinä oikeassa?
Ottaisit sen johtajanpaikan Sugarman Westillä - -
- sen sijaan että raadat kalanpakkaamolla.
Ehkä silloin meillä olisi varaa kotiapulaiseen.
Menisinkö töihin isällesi ja saisin palkkaa kuin orja?
- Sehän on orjuuden vastakohta! - Onko?
On. Sinulla ei ole yhtään kielitajua.
Olisit vihdoinkin hiljaa!
- Sinä halusit pitää vauvan, muista se. - Tarvitsen rauhaa!
Sinun on paras olla tämän vaivan arvoinen.
- Et sinä ole. - Mitä?
Äitiä väsyttää, BoJack. Kerro tarina.
Olipa kerran...
Hiljaa, isäsi tuli. Millainen työpäiväsi oli, rakas?
- Karmea. Kalat eivät tahdo tölkkeihin. - Päivällinen paloi taas pohjaan.
Voit kaivella jäänteitä ja ilahduttaa minua ja idioottipoikaasi - -
- tarinoilla juurevista työtovereistasi, -
- kuten Kasisormi-Joesta ja Urheiluhullu-Stevestä.
Sitten voit sulkeutua työhuoneeseesi naputtelemaan loputonta romaaniasi.
- Minä siivoan ja kylvetän lapsemme. - Jos vain...
Jatketaan vain tämän ihanan työläisunelman elämistä.
Jos vauva ei itkisi koko ajan voisin saada romaanin valmiiksi.
- En ole vauva. Olen 6-vuotias. - Niin. Byää, byää.
- Muodostan lauseita. - Minäkö en osaa? On siinäkin kriitikko.
Näen otsikon: "Idioottipoika pitää isän romaania hyvänä, poika on idiootti".
- En sanonut sitä hyväksi. - En voi elää näin!
- Olisi pitänyt valita Corbin Creamerman. - Ei hän olisi ottanut sinua.
Kyllä olisi ja olisi ollut hellä.
Eikä hän olisi ollut niin itsepäinen, että kieltäytyy isäni tarjoamasta työpaikasta!
Hyvä on! Otan johtajantyön, autoedun, kuusinumeroisen palkan ja pitkät lomat.
Jos romaanistani tulee huono siksi, että unohdin työläistaustani, -
- tiedämme, kuka on syypää!
Vähän vasemmalle. Varovasti sen kanssa.
Olet aina tiellä. Mene ulos leikkimään.
Tekisit jotain hyödyllistä. Saat potkut.
Kiitos ja hyvästi.
Auttaisitko pakkaamisessa, Henrietta? Vien tämän pojalleni.
Onpa hieno. Pidän tauluista. Kuin televisio ilman puhetta ja liikettä.
- Mikä tuo hirvitys on? - Se kuului isälleni.
- Annan sen BoJackille. - Esteettinen taide turruttaa aistit.
Taiteen pitää olla utilitaristista, kuten romaanini.
En malta odottaa. Kirjat ovat hienoja: sanat kertovat tarinoita.
- Se taulu, Henrietta. - Heti, rouva Horseman.
Ei pitäisi pyytää kahdesti. Sinulla on kaksi korvaa ja minulla vain yksi suu.
- Voisit olla ystävällisempi. - Ei kukaan ole ystävällinen minullekaan.
Piikamme voi räpytellä sinulle silmiään ja yrittää käydä jonkinlaista keskustelua,
- mutta minua hän ei saa pauloihinsa. - Mitä oikein vihjailet?
Hän saa sinut tuntemaan itsesi isoksi, viisaaksi mieheksi.
Hän ei haasta sinua vaan kiittää siitä, että autat häntä opinnoissaan.
- Hän opiskelee oikeasti sairaanhoitajaksi. - Tiedän. Kuulen flirttailunne, -
- kun "kirjoitat kirjaasi". Luulet kai, että hän on rakastumassa sinuun.
Sinä herkkä, väärinymmärretty taiteilija. No, hän joutuu pettymään.
- Miksi ette eroa? - Niinhän Hollywoodissa tehdään.
"Sinappi loppui. Ero!" "Olen surullinen. Ero!"
"Ajauduimme erilleen, lapsi muutti pois eikä meillä ole syytä olla yhdessä. Ero!"
Tuo on hyvä syy ottaa ero.
Kuka minut enää huolisi? Sinä pilasit vartaloni.
- Minäkö? - Haluatko tämän taulun?
Se kuului isoisällesi. Hän tajusi avioliiton merkityksen.
- Toki. - Ajoin tänne asti. Voisit ottaa sen.
- Sanoin, että otan sen. - Tietty. Sinä et osaa muuta kuin ottaa.
- Kauanko aiot olla täällä? - Anna yksi drinkki. Lähden sitten.
Vedäkin lärvit ennen kuin lähdet taas rattiin.
Minulla on treffit Tonya Hardingin kanssa. Olihan hän se parempi heistä?
- Sarjasi kuulemma lopetettiin. - Jo kolme vuotta sitten, trendinenä.
En ymmärtänyt sen vetoa. Pelkkiä typeriä tarinoita.
- Jotkut pitävät sellaisesta. - En minä vain.
- Eihän se mitään Ibseniä ole... - Sinun törmäilysi vain masensi minua.
Uhrasin kaikkeni, ja sinä päädyit tekemään tätä.
Kiitos taulusta. Onpahan jotain, mikä muistuttaa tästä keskustelusta.
KUUKAUSIA MYÖHEMMIN
- Beatrice. - Mitä?
Olen... Olen vähän mokannut.
Henrietta. Hän hankkiutui paksuksi.
- Ai, hankkiutui aivan itse? - Voisitko puhua hänelle? Naisten kesken?
- Hän haluaa pitää vauvan. - Mitä minun pitäisi sanoa?
Olen umpikujassa. Luuletko, että pidän matelusta edessäsi hattu kädessä?
- Jos hoitaisit vaimon velvollisuutesi... - Ettäs kehtaat.
Anteeksi. En tiedä, mitä tehdä.
Ole kiltti ja korjaa tämä. Ole kiltti.
Tiedän, että vihaat minua, Bea. Mutta ajattele sitä tyttöparkaa.
Voi luoja...
- Saat tietenkin potkut. - Olen pahoillani.
Hän oli niin hellä, ja minä...
Saanko arvata: muistutat hänen kuollutta äitiään.
Hiuksemme olivat samanlaiset. Hän näki ne kuvassa.
- Haluatko pitää tämän lapsen? - Luulen niin.
Se on hevosvauva. Tyttö.
Tarvitsen apua. Opiskelen sairaanhoitoa, ja maksut vain nousevat.
Se ei ole minun syyni.
Jos valmistuisin ja saisin työpaikan, kaikki olisi hyvin.
Kuka hoitaa vauvaa, kun olet töissä? Ei ainakaan mieheni.
- Älä pillitä. Mitä se hyödyttää? - En tiedä, mitä tehdä, rouva Horseman.
Hyvä on. Maksamme opintosi.
- Niinkö? - Niin.
Ja annat vauvan adoptoitavaksi.
- Ei. - Luulet haluavasi tätä, muttet halua.
- Rouva Horseman... - Älä uhraa unelmiasi lapsen vuoksi.
Älä anna sen miehen myrkyttää sinunkin elämääsi.
Sinä luet itsesi sairaanhoitajaksi, tapaat hyvän miehen ja perustat perheen.
Mutta usko minua: sinä et halua tätä.
Usko minua, Henrietta. Älä tee samaa virhettä kuin minä.
Vauvani? Missä vauvani on?
LELUJA
Voi sinua...
- Sinä teit sen, Henrietta. - Voi luoja...
Ei, älkää! Lopettakaa!
Miksi te teette näin?
Beatrice, muistathan, että meidän mielestämme itkeminen on tyhmää.
- Kiellä heitä polttamasta tavaroitani. - Pakko. Sairautesi on saastuttanut kaiken.
- Vaikein on nyt ohi. - Odota! Haluan pidellä häntä.
Ei. Kiinnyt siihen.
Kaikki on tuhottava sinun parhaaksesi.
- Haluan hänet syliin. - Tämä on sinun parhaaksesi.
- Ei vauvaani! - Etenkin vauvasi.
- Eikö tunnukin heti paremmalta? - Ei! Vauvani!
Odota, haluan hänet syliin!
Tule takaisin, haluan hänet syliin.
- Ei! - Ole nyt vahva tyttö.
Älä anna naisen vaistojesi ottaa valtaa. Ethän halua kokea äitisi kohtaloa?
- En. - Tästä tulee sinulle mukava muisto.
Hyvää jatkoa. Ei nähdä enää koskaan.
- Kuka siinä on? - Moikka, äiti.
BoJack?
- Äiti? - Sinäkö se olet, BoJack?
Minä se olen.
- Mikä tämä paikka on? - Asut nyt täällä.
- Ei. Niinkö muka? Missä me olemme? - Kerroin juuri.
- En ymmärrä. Missä minä olen? - Olet -
- Michiganissa.
- Michiganissa? - Niin.
- Olet mökillä. - Olenko?
On lämmin kesäilta, ja tulikärpäset tanssivat taivaalla.
Koko perheesi on täällä.
He sanovat, ettei ole mitään hätää.
Aivan niin. Mitä muuta?
Heinäsirkat sirittävät, ja järvi on tyyni.
Ja yötaivas on täynnä tähtiä.
Näen sen selvästi.
Mitä me teemme täällä?
Istumme takakuistilla ja kuuntelemme, kun veljesi soittaa pianoa - -
- ja syömme jäätelöä. Vaniljajäätelöä.
Niinpä tietenkin.
Kaikki on niin ihanaa.
Maistatko jäätelön, äiti?
Voi, BoJack. Se on niin -
- herkullista.
Tekstitys: Topi Oksanen