Jag kan fixa till Matts och Gwens bostad mot att jag får bo där.
Vill du sova i huset där Matt blev dödad?
- Vill du verkligen bo här? - Ja.
Är du för upptagen med knarkaffärer för att ställa upp för din familj?
Jag säger ingenting förrän jag vet att du menar allvar.
- Vad för slags gest? - Ge mig beskydd.
Ungdomsfängelse är ingenting. Gör som jag, så är du snart ute.
- Hej, mamma. - Kallar du mig "mamma" nu?
Jag vill att du ger det här till nån.
Åklagaren vinklade det här till ett hatbrott för att hämnas.
- En konfrontation? - En rättvis utredning.
- Vad vill vi ha? - RÄTTVISA! NU!
Ni bryter mot lagen! Skingra er på en gång!
- Framåt! - Spring!
Jag vill köpa ett vapen. Att ha i självförsvar.
- Prova den här. Det är en revolver. - Jag tar den.
Ha inte fingret på avtryckaren förrän du ska skjuta.
Nej, nej. Sikta alltid bortåt längs skjutbanan.
Inta skjutställning.
Kom ihåg, sikta med kornet mot mitten på kroppen
och vila på målet, sänk lite grann.
Tryck av när du är klar.
Pressa lugnt bakåt.
Ja. Fortsätt.
Vill du se hur det gick?
- Skott mot huvud och kropp dödar. - Det är väl bra?
Tja, om du hade för avsikt att döda, är det väldigt bra.
- Vill du göra om det? - Ja.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Glömmer inte!
Glömmer aldrig!
Åklagaren måste bevisa att din bror på sannolika skäl har begått brottet.
- Annars ogillas åtalet? - Ja.
Men de har övertygande bevis.
Mr Tontz vittnesmål och vapnet.
Ett vapen, inte Carters vapen.
Misstagen med DNA-beviset gynnar oss. Och de har inget ögonvittne.
Domaren kan lika gärna ogilla åtalet som att godkänna det.
Mötet satte stor press på dem.
Kalla mig inte Kevin.
Du, jag vill kallas Devon.
Jag kom från Wisconsin.
Men jag har ingen snorre.
- Det räcker, Edgar. - Jag lättar på frustrationen.
- Reta honom inte. - Rimma på: "Devon har ingen kuk."
- "Devon är mjuk." - "Devon har ingen duk."
För Devon har ingen kuk.
Lugna ner er. Nu räcker det.
- Du måste lugna ner dig. - Det räcker nu. Ge mig bara...
- Akta dig. - Ner på knä.
Lägg ifrån dig den på en gång.
- Släpp den. - Vill ni också spela? Försök, då.
- Lägg ifrån dig gitarren. - Försök, då!
- Akta dig! - Ut ur rummet, på en gång!
Ta ut dem härifrån. Sätt fart.
Sluta.
- Sluta! - Backa!
För ut dem härifrån.
Vänd på honom. Ett, två, tre.
Det var inte meningen att jag skulle komma hit.
Det visste alla.
De behandlade mig som en nolla, för att jag var det.
Andra gången var jag inte det längre.
Det var skönt. Jag ljuger inte.
När folk ser på mig är det med respekt.
Jag har alltid respekterat dig.
Du var stolt. Det är nåt annat.
Så jag fick respekt.
Jag förtjänade min respekt.
Du är min son, Antonio. Det kommer du alltid att vara.
Jag älskar dig vad som än händer.
Du kan stöta bort mig, jag går ändå inte.
Jag är här.
Papi, du måste hjälpa mig härifrån.
Jag överlever inte här. De dödade Edgar.
- Vem? - De skickar mig i fängelse.
Jag försöker få dem att ta upp fallet igen.
- Gör nåt annat. - Vad? Vad kan jag göra?
Du måste göra nåt mer.
Adela. Det är pappa.
Det är ingen fara, Adela. Det är pappa.
Adela, kom.
Dottern min, kom hit.
Låter de dig alltid ge dig av så där?
De behöver mitt vittnesmål.
Hör du det? Pappa är viktig.
- Du svarade aldrig. - På vad?
Om du vill prata om USA, tala engelska.
Adela behöver inte höra det.
Vi kan leva ihop. Jag skaffar ett jobb.
- Vilken sorts? - Teknik.
Vad? Jag ska inte misslyckas nu.
Du misslyckades inte förut, du gav bara upp.
Vi kan väl gifta oss? Sen följer ni med mig, du och Adela.
- Det tar sju år att få medborgarskap. - Det löser sig.
Du stack för fem år sen. Ska jag vänta i sju till nu?
Vi kan skaffa nåt ställe i bergen.
Skaffa ett ställe bergen, gifta oss och du skaffa ett teknikjobb.
Kan du aldrig leva normalt?
Det här är normalt.
Nej, det är normalt för andra.
Normalt för dig vore att inte hamna i trubbel på ett halvår.
Normalt för dig vore att köpa en skjorta och börja på ett nytt jobb.
Varför måste allt vara så speciellt?
Varför inte försöka göra normala saker, snälla?
Allt kommer att funka.
Allt kommer att lösa sig.
Ät, pappa.
Jag kom hit för att vi har mycket gemensamt.
- Har vi? - Vi vill våra familjers bästa.
Jag vet att vi har olika målsättningar...
- Det är inte ens i närhet... - Jag vet.
Jag vet det, men...
- Kan vi tala i enrum nånstans? - Nej.
Jag tror att det vore bra om min dotter och din bror inte var ihop.
Utgår vi från samma sak? De är inte på en misslyckad dejt.
Nej, jag vet. Det här är... Jag...
Jag älskar Aubry, men hon är...
Ibland tänker jag: "Nu har hon slagit i botten. Hon kommer att förändras."
Men sen sker nåt annat, nåt värre.
- Jag menar... - Hon är en narkoman och mytoman.
Och din bror är en tjuv som möjliggör det för henne.
Det är en dålig kombination.
Om de ska överleva, måste det ske en förändring.
Om du menar nåt slags intervention är det inte rätt tillfälle nu.
Jo, det är helt rätt tillfälle.
Om din bror går sin väg efter prövningen, vad händer då?
Vad händer om de kan vara tillsammans?
Det handlar inte om rådgivning eller terapi. Jag behöver...
- Jag vill träffa din bror. - Och göra vad?
Försöka... Försöka med nåt.
- Mr Hayes? - Var Tony beredd att vittna?
- Jag pratar med er son nästa vecka. - Han behöver hjälp nu.
Jag måste få ut honom härifrån. Han lider och är rädd.
Jag pratar ju med dig!
Det är en bra kille.
Du ska få några råd. Inofficiella råd.
Skaffa en försvarsadvokat som kan fokusera på hans fall.
- Du företräder ju honom. - Jag företräder många killar.
Jag ska ha max 15 fall, men har 28.
Du behöver nån som kan avsätta tid.
Det har jag inte råd med. Det kostar pengar.
Han är din son. Skaffa dem.
Hon var en av de få här som var nåt av en vän.
Sen får jag veta att hon är bigott och strax därpå blöder hon på gatan.
- Du är inte likadan. - Jag kan se mig själv ligga där.
Gud sa inte att vi måste leva åtskilda. Det är ju perverst.
Om det är perverst spelar det väl ingen roll hur jag hamnar där?
Jag är i samma sits som hon var.
Du bryr dig i alla fall om hur du mår.
Den vetskapen kommer att påverka dig.
Du behöver bara klara förundersökningen.
Varför kan vi inte bara ha en rättegång?
Det har gått fyra månader.
Det känns som en evighet, men det var bara fyra månader sen Matt dog.
Jag...
Jag var trött när allt började. Nu är jag utmattad.
Jag börjar strunta i hur det går nu.
Jag... Jag vill bara att det händer nåt.
- Jag har den som självförsvar. - Vad?
Jag har licens. Det är min rättighet enligt lag.
Glöm det. Jag är ledsen. Men...
Nån kastade en tegelsten mot min bil när jag satt i den.
Du har rätt. Jag är här för att stötta dig.
- Jag vet hur man använder den. - Bra. Det gläder mig.
Gwen, i dag ska vi ta ut katetern.
Du kommer bara att förnimma något.
Ta ett djupt andetag. Och andas ut nu.
Bra. Nu är det klart.
Nu när ni tar med henne hem
kan ni använda vuxenblöjor eller inkontinensskydd.
- Kan ni hjälpa till? - Ja, visst.
Då så.
Låt henne göra allt hon kan göra själv.
Bra.
Jättebra, Gwen.
Hon kommer att behöva hjälp på toaletten, så nu övar vi lite.
Vi måste lära oss att göra det här. Det är inte som när hon var liten.
- Blöjor? - Jag klarar det inte ensam.
Jag vill inget hellre än att få hem henne.
- Men jag behöver mer tid. - Det finns ingen.
Hon är redo att komma hem.
Allt som har hänt, betyder det verkligen nåt nu?
Jag menar det. Betyder det nåt?
Det är inte det som stör mig. Nej. Det var då.
- Kan du verkligen säga det? - Jag säger det. Jag menar det.
Jag måste bara räkna ut hur vi gör för att undvika samma misstag.
Det går inte direkt att räkna på.
Vad vi nu behöver räkna ut, så gör vi det.
Men vi måste få bort Gwen från den här stan.
Vi måste ta hem henne.
- Tog du med henne hit? - Känner du henne?
Kan du prata med henne? Hon har nåt att säga.
Jag vet att hon talar sanning.
- Jag har inget att säga till henne. - Lyssna bara, då. Låt henne prata.
Okej.
Hej.
- Hur är det med Aubry? - Hon lever.
Frågar hon om mig?
Hälsa henne att det blir vi igen, när allt det här är över.
- Jag ska ta hand om henne. - Som du gjorde sist?
Jag ringde efter hjälp. Jag angav mig själv.
Känns det bra?
Du ringde larmtjänst efter att hon hade tagit en överdos.
Du gör det lilla du kan och är stolt över dig själv?
Är ert sätt att vara normalt eller bra?
Hon har det bra med mig.
- När vi är tillsammans... - ...dog ni nästan på ett motell.
Men du kände dig som en hjälte.
Du kände att du räddade henne.
Och det kändes rätt att byta ditt liv mot hennes.
Du säger att du älskar henne. Släpp taget om henne i så fall.
Lev utan henne. Hon är min dotter.
Min lilla flicka håller på att dö.
Flickan du säger dig älska håller på att dö.
Snälla, hjälp mig att rädda henne.
Det är 3,7 meter i takhöjd.
- Tomtstorlek? - Sjutton tusen.
- Så ni begär 5-6 dollar för varje? - Ja.
- Kundkrets? - 100-200 stammisar på ett ungefär.
Om jag ska ta över en aktiv firma vill jag få det bekräftat.
- Ni får gärna se bokföringen. - Inte gamla kunder, aktuella.
Jag känner till problemen ni haft på sistone.
- Mina kunder är trogna. - Det ser rätt lugnt ut.
Det är lugnt i dag.
- Jag ger dig femtio tusen. - Jag begär nittio.
Som en hårt arbetande brottsling kan jag inte ge mer än femtio.
- Kan ni sträcka er till åttiofem? - Ni vill ju sälja snabbt.
Femtio i kontanter.
Oroa er inte. Det är inte drogpengar.
- Vill du ha lite te? - En öl vore fint.
- Visst. - Jag har ringt runt lite i dag.
En privat försvarsadvokat tar 300 dollar i timmen.
Plus 10 000 dollar i förskott till utredare och förhör.
Fick du en ungefärlig totalkostnad?
Om Antonios fall går att lösa snabbt kan det bli 15-20 000 dollar.
Det kan bli 50-100 000 dollar. Jag vet inte.
Jag visade min verkstad för Raul Seravia i dag.
Va? La han nåt bud?
Ja, men ett dåligt.
Jag behöver pengarna.
Gud, jag klantade mig.
Nej, du gjorde det du trodde var rätt för Tony.
Men det hjälpte honom inte. Det räddade honom inte.
Låt mig prata med Raul. Okej?
Han är en bra affärsman, men han är även en bra karl.
Och... vi känner några advokater som vi anlitar.
De kanske inte tar så mycket i förskott.
Algo, carnal.
Okej, prata med honom.
FRIGE CARTER NIX!
Res er.
Domare Days leder förhandlingarna.
- Sätt er. - Var är Mark?
I dag hålls förundersökningen
i målet mellan delstaten Kalifornien och Carter Nix, nr A154231.
Mr Nix är närvarande. Är advokaterna redo att börja?
Jag vill förtydliga att denna förhandling ska fastställa
om det finns skälig grund för att ställa mr Nix inför rätta för mord.
Både åklagarsidan och försvarssidan har mycket att bevisa
även om båda sidor önskar att denna prövning avklaras snabbt.
Men fallets karaktär gör att jag tänker ta god tid på mig.
- Är det förstått? - Ja, fru domare.
Kalla ert första vittne.
Staten kallar Hector Tontz.
Svär du på att vittnesmålet du avger i detta mål är sanningsenligt
och inget annat än sanningsenligt?
- Ja, ma'am. - Sätt dig i båset, tack.
Uttala hela ert namn och stava efternamnet, tack.
Hector Tontz.
T-O-N-T-Z.
Mr Tontz, den 15 september i fjol kl. 23.45
var ni då på 5608 Lombard Avenue i Modesto?
Ja.
Jag körde runt den kvällen och fick ett sms från Carter Nix.
Vad stod det i sms: et?
- Ms Taylor? - Vem är du?
Tim Little. Carters advokat.
- Hur är det med honom? - Det är okej.
Vad hände på förhandlingen?
Han bad mig att ge det här till dig.
Vad är det här för skit? Jag vill träffa honom.
Han skulle inte göra så.
Han lovade. Snälla. Du fick honom att göra så här.
Du fick honom till det. Släpp mig!
Lugna ner dig. Slappna av.
Carter.
Förlåt röran.
- Du gör verkligen framsteg. - Ja, det börjar likna nåt nu.
Har ni fått nån indikation från domaren?
Nej. Hon menade det hon sa. Hon tänker ta tid på sig.
Tja...
Vadå?
Visste du att Barb har köpt ett skjutvapen?
Ett skjutvapen? Nej. Har hon?
Om det är nån som inte ska ha det, så är det hon.
- Carter kanske friges. - Det tvivlar jag på.
Barb är... Hon är intensiv.
Men hon skulle aldrig skjuta nån.
- Nej, jag är inte orolig. - Det skulle hon inte.
Jag är inte rädd att hon ska skjuta nån annan.
Tja...
Jag menar, hon är upprörd, men...
Hon är inte sån.
Jag trodde inte att jag var det heller.
Men när min dotters mördare fick sitt löjliga straff köpte jag en pistol.
- Jag lärde mig att använda den. - För att döda honom?
Jag valde ut en plats där min make inte skulle hitta mig.
Nånstans utomhus där det inte skulle bli så kladdigt.
Jag hade musik på iPod: n.
Jag... Jag förberedde allt väl.
Jag ser inte dig som den sortens person.
Vad är det för sort som inte står ut med det man går igenom längre?
Det var lätt att sätta pistolen mot hakan.
Lätt tills jag skulle trycka av.
Det måste man vara stark för. Det var jag inte.
Barb är det.
Har du...
- Har du pratat med Barb om det? - Nej.
- Det borde du. - Det är inte min sak.
Vårt...
Vårt liv var inte alltid så här hemskt.
Det borde hon komma ihåg.
Du kanske borde påminna henne.
Du gör nåt bra.
Hämta Carters advokat. Jag behöver några minuter med honom.
- Var är pappa? - Så säger du när du behöver honom.
Jag vill höra av Carter varför han rev sönder bilden.
Jag vill veta varför.
Han har gjort slut.
Jag ska aldrig be dig om nåt igen.
- Jag svär. Snälla? - Det är osunt. Enligt Carters syster.
Har du pratat med Aliyah?
Har du pratat med Carter?
Och sen gjorde han det här?
Det blir bäst så.
- Jag vill prata med advokaten. - Han låter dig inte...
- ...prata med Carter. - Jag ska framföra ett meddelande.
Jag vill träffa nån från åklagarkontoret. Och den där polisen.
Ta hit allihop.
Vi uppskattar att du vill samarbeta, och vill gå direkt till vittnesmålet.
Om det du säger har nåt värde kan vi tänka oss att förhandla.
Det här vapnet dödades Matt Skokie med.
Hector Tontz vittnade om att Carter Nix hade det i sin ägo.
Använde Carter det här för att döda Matt Skokie?
Det är det vapnet.
Men Carter sköt inte.
Det var jag som sköt. Jag sköt Matt. Jag sköt hans fru.
- Vänta nu. - Jag sköt dem.
- Jag vill vara ensam med min klient. - Hon ljuger.
Hon har för vana att ljuga. Hon gör alltid det.
- Sluta nu, Aubry. - Jag säger vad jag vill.
- Jag avråder dig till det. - Det struntar jag i.
- Om du gör det, bryter jag med dig. - Gå, då.
Min klient är förvirrad. Ge oss en stund ensamma.
- Kan jag ge honom sparken? - Nu är du dum.
- Han arbetar för dig. - Du får sparken. Du är färdig.
Stick.
Gå bara.
Michael.
Jag stannar.
Aubry Taylor gör sin utsaga på Stanislaus psykiatriska klinik.
Närvarande är distriktsåklagare Soderbergh och jag, inspektör Quinn.
Aubry Taylors mor... Ruth bevittnar det också.
Ms Taylor har avsagt sig rätten att ha en advokat närvarande.
- Stämmer det, Ms Taylor? - Ja.
Då så, Aubry. Vi tar det från början.
Du vill lämna uppgifter gällande händelserna den 15 september i fjol?
Ja.
Carter Nix åkte hem till en langare. Matt Skokie.
- Vad var adressen? - Nånstans på Lombard.
- 5608 Lombard Avenue? - Jag antar det.
- Varför besökte mr Nix adressen? - För att köpa droger.
- Och Hector Tontz körde honom? - Jag antar det.
- Vad hände? - Han försökte förhandla.
Carter hade ont om pengar, så Skokie sa att jag skulle suga av honom.
Carter sa "fan heller" och snodde lite pengar och kreditkort och stack.
- Var inte du där? - Nej.
Vad hände sen?
Carter kom hem och sa att Matt Skokie kallat honom "nigger".
"En nigger som knullar sin vita slyna."
Carter gjorde inget. Han är för lugn för att bry sig.
Han berättade vad rasistjäveln sa, så jag åkte dit för att göra upp.
- Åkte du till 5608 Lombard Avenue? - Var än Skokie bodde.
- Vad var klockan? - Runt 23.45.
Ensam? Till fots?
Du hann inte hemifrån till brottsplatsen inom den tidsramen.
Vi var inte hemma. Vi slaggade hos nån Everett.
Everett hade några vapen som låg där.
Han och Carter slocknade.
Jag bara: "Nu ska jag ta itu med en sak."
Jag tog pistolen. Everetts pistol.
- Var hittar vi Everett? - Inte fan vet jag. Han flyttar runt.
Hittar ni honom kan jag peka ut honom.
Tog du med dig pistolen för att skjuta mr Skokie eller hans fru?
Bara för att försvara mig. Killen är våldsam.
Jag ville ha den, ifall det spårade ur, vilket det gjorde.
Fortsätt.
Jag har bytt sex mot droger förut, så jag sa det för att komma in.
Släppte mr Skokie in dig i sitt hem?
Ja, hans fru ställde inte upp. Inte för honom i alla fall.
Så han var alltid desperat. Ett lätt offer.
Vi började förhandla igen.
- Hade ni sexuellt umgänge? - Om vi knullade?
Ja. Han försökte verkligen få det.
Då kom hans fru och började gapa.
- Gwen Skokie? - Matt var hårdhänt mot henne.
Han vred nästan armen av henne när han slängde ut henne.
Armarna fick blåmärken.
Jag hatar när killar gör så mot kvinnor. Jag har fått stryk själv
så jag försökte sticka. Matt lät mig inte göra det.
- Lät han dig inte gå? - Nej.
Han vred om min arm, som på henne.
När jag kämpade emot slog han mig
knuffade omkull mig och började slita av mig kläderna.
Det var som när min bror och hans polare överföll mig igen.
Så jag kämpade emot på det enda sätt jag kunde.
Jag sköt honom i ansiktet.
Det var inte meningen. Det var i självförsvar.
När hans fru hörde skottet kom hon springande med nåt i händerna.
Vet du vad det var?
Jag vet bara att det var stort och farligt nog att döda mig, så jag...
Jag sköt henne också.
Sen drog jag. Jag slängde pistolen i Merced River.
Det var väl ungefär där ni hittade den?
Jag gick till en spritbutik och köpte öl.
De har säkert mig på film.
- Hej. - Vadå?
- Får jag komma in en stund? - Du vet hur det blir.
Jag hittade några foton hemma hos Matt. Jag vill visa dig dem.
Det ser ut som foton på nån annans familj.
- Allt var inte dåligt. - Nej.
I behandlingen mot spelberoendet ingår att erkänna mina misstag.
- Kan du nånsin acceptera det? - Jag kan inte ens förstå det.
Det var du som fick mig att börja spela.
Första gången jag spelade med dig var på California Hotel i Vegas.
Och från den dollarn gjorde jag dig beroende.
Jag satt där hos dig hela kvällen.
Du kunde spela i åtta timmar med 20 dollar.
- Det skulle bara vara kul. - Det är kul när man vinner.
Du förstod dig aldrig på maskinerna.
Du behöll alltid "kickern".
Man kan inte spela Double Double som om det är en Deuces Wild.
Det där är den Barb jag älskar. Videopoker och nattbuffé.
Det var allt hon behövde.
Vi kunde ha haft roligt.
- Men du blev girig. - Inte girig.
Jo, du var girig. Du ville alltid vinna.
Det är inte så spelberoende funkar. Det handlar inte om pengar.
Du förlorade tillräckligt. Du stal tillräckligt.
Jag sitter vid bordet och givaren har ett ess.
Man ska spela som om han har ett klätt kort.
Jag kan sätta dit honom eller se när han vänder en sjua
sen dra en trea mot det skitparet i åttor jag har och vinna.
Jag sitter där med pengarna och vet att jag kan klara av det.
Samma sak med roulett. Alla andra satsar vilt. Jag tar de vanligaste
och kan få kulan att hamna på en vinstsiffra.
Det spelar ingen roll om det är tio dollar eller tio miljoner.
Det var jag.
Universum, oddsen, allt som sa att det inte kunde ske.
- Jag fick det att ske. - Kontroll.
Russ Skokie har all makt att få kulan att hamna på svart 13.
Så kändes det innan jag blev nykter.
Man kan inte styra universum.
Man kan inte ens styra det som sker här.
Matt behövde dig, men du var inte där.
Och det måste jag leva med.
Alla måste leva med det vi har gjort.
Vi måste leva, Barb.
Jag är tacksam för allt du gjorde för Matt och Mark.
Jag vet att det inte var lätt. Alla svåra beslut du tvingades ta...
Men det positiva grabbarna hade var tack vare dig.
Kom ihåg det.
Text: Caroline Markström www.sdimedia.com