Jeg kunne pusset opp Matt og Gwens hus mot å få bo der.
Du vil sove i huset Matt ble drept i?
- Sikker på at du vil bo her? - Ja, det vil jeg.
Du sa du hadde sendt bud etter oss, men dealer fremfor å se din datter?
Jeg tyster ikke på Carter før dere plasserer meg et trygt sted.
Heng opp klær, følg mitt eksempel, så er du ute på null komma niks.
- Hei, mamma. - "Mamma", nå?
I motsetning til din far har jeg aldri tolerert det du har gjort.
Kan du gi dette til noen?
Aktor gjør dette til hatkriminalitet. Vi krever en rettferdig granskning.
- Hva vil vi ha? - Rettferdighet! Nå!
Spre dere øyeblikkelig!
Jeg vil ha en pistol. Til selvforsvar.
- Prøv denne revolveren. - Den tar jeg.
Hold fingeren av avtrekkeren til du er klar til å fyre av.
Sikt alltid mot målet.
Still deg i posisjon, og husk:
Forsikte, likevekt, skyv våpenet mot målet, -
- len deg litt forover, og når du er klar: avtrekkeren.
Jevnt press innover.
Nemlig. Fortsett sånn.
Vil du se hvordan det gikk?
Alle skuddene mot hode og overkropp er dødbringende.
Dersom du skjøt for å drepe, var dette veldig bra.
- Vil du prøve igjen? - Ja.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Glem aldri!
Påtalemyndigheten må bevise at din bror er skyldig.
- Ellers blir saken avvist? - Ja. Men de har sterke bevis.
- Både Tontz' forklaring og pistolen. - Ikke Carters pistol. Ikke bevislig.
Det taler til vår fordel, samt DNA-tabben og ingen øyevitner.
Dommeren kan like gjerne avvise som å gå videre med saken.
Massemøtet la et voldsomt press på dem.
Ikke kall meg Kevin For navnet er Devin.
Fra Wisconsin jeg gikk.
Men jeg har ingen pikk.
- Greit, Edgar. - Jeg får utløp for frustrasjon, jo!
Jeg er inspirert.
- Unn ham det, da. - Hva rimer på "Devin har ikke pikk"?
- "Tror han er så kjekk"! - For Devin har ikke pikk!
- Fall til ro. - Jeg ordner det. Hør etter, nå.
- Dere må roe dere ned. - Det holder. Bare gi meg...
Trekk unna! Ned på kne! Legg den fra deg!
Legg den fra deg nå!
Vil du også leke? Kom an!
- Legg fra deg gitaren. - Kom an!
Tøm rommet nå! Få dem ut herfra!
Få dem ut.
Slutt.
Slutt!
En, to, tre...
Første gangen jeg havnet her, var ved en feil.
Det visste folk. De behandlet meg som en småpøbel. Med rette.
Andre gangen jeg havnet her, var jeg ingen småpøbel lenger.
Det føltes godt, det må jeg si.
Som 16-åring gir folk meg respekt.
- Jeg har alltid respektert deg. - Du var stolt. Det er noe annet.
Jeg fikk respekt. Jeg gjorde meg fortjent til respekt.
Du er min sønn, Antonio. Du vil alltid være min sønn.
Jeg elsker deg uansett.
Bare skyv meg fra deg. Du klarer ikke skyve meg vekk.
Jeg er her.
Pappa, du må få meg ut herfra. Jeg klarer meg ikke her inne.
De drepte Edgar. Jeg klarer meg ikke i fengselet.
Jeg prøver å få dem til å gjenoppta saken.
- Prøv noe annet! - Hva kan jeg gjøre?
Du må gjøre mer for meg.
Adela.
Det er pappa, Adela.
Det går bra, Adela.
Kom da, datteren min.
- Slipper de deg ofte ut, som nå? - De trenger min vitneforklaring.
Hører du det? Faren din er en viktig person.
Du svarte aldri på spørsmålet.
Vil du prate om USA, så snakk engelsk. Adela trenger ikke høre det.
Vi kan være sammen! Jeg kan få jobb.
- Hva slags? - Noe teknisk. Jeg feiler ikke nå.
Du feilet ikke sist, du ga bare opp.
Hvis vi gifter oss, kan du og Adela bli med meg.
Det vil ta oss sju år å få statsborgerskap.
- Det ordner seg. - Det er fem år siden du stakk av.
Må jeg vente i sju til?
Vi kan bo sammen oppe i fjellene!
En hytte i fjellene, giftermål, du får en teknologijobb...
Vil det vanlige noensinne bli nok for deg?
- Det er da alminnelig nok? - Alminnelig for andre, ja.
Du kunne strebet etter å ikke havne i bråk på et halvår, -
- eller kjøpe en pen skjorte, eller møte opp første arbeidsdag.
Hvorfor må du gjøre det så storslått?
Kan du ikke være så snill å gjøre som vanlige folk? Ok?
Alt vil ordne seg.
Kom igjen, pappa. Sis den.
Jeg kom fordi du og jeg faktisk har mye til felles.
- Ja ha? - Vi ønsker det beste for familien.
Ja, våre mål går på tvers av hverandre...
- For å si det veldig mildt. - Det vet jeg, men...
- Kan vi prate et annet sted? - Nei.
Det ville vært fint om min datter og din bror ikke var sammen.
Er vi på samme planet nå? Dette er ikke bare en dårlig date.
Nei, det vet jeg.
Uansett hvor glad jeg er i Aubrey, er hun...
Gang på gang tenker jeg: "Ok, nå har hun nådd bunnen."
"Nå vil hun endre seg." Men så skjer det noe nytt og enda verre.
Slik jeg ser det, er din datter en rusmisbruker og lystløgner.
Og broren din er en tjuvradd og en muliggjører.
Uansett er det en dårlig kombinasjon. Skal de overleve, må det endre seg.
Mener du en slags familieinngripen, er dette feil tidspunkt.
Nei, dette er rett tidspunkt.
Om din bror går fri etter høringen, hva skjer om de får være sammen?
Dette handler ikke om veiledning eller terapi. Altså...
- Hjelp meg med å få møte broren din. - For å gjøre hva da?
For å prøve. Prøve hva som helst.
- Vitnet Tony i Carter Nix-saken? - Nei, han visste ingenting.
- Jeg snakker med sønnen din til uka. - Nei, nå!
- Jeg fikk to nye saker i morges. - Jeg må få min sønn ut herfra.
Han har det vondt, og er redd. Hei, jeg snakker med deg!
Han er en bra gutt.
La meg gi deg et godt råd, uoffisielt.
Skaff sønnen din en egen advokat som kan fokusere på saken hans.
- Du representerer ham. - Han og mange andre.
Jeg skal maksimalt ha 15 saker, men jeg har 28.
Du trenger noen med nok tid.
Sånt koster penger, og det har ikke jeg.
Han er sønnen din. Skaff deg pengene.
Hun var min eneste venn her.
Så viser deg seg at hun er trangsynt som få, og så ligger hun der og blør.
- Du er ikke som henne. - Jeg ser meg selv blø på gata.
Du føler ikke som du gjør uten grunn. Gud befalte ikke segregasjon.
- Det er jo helt forvrengt. - Har veien dit noe å si?
Jeg har fått hennes synspunkt.
Men du bryr deg om hva du føler. I det minste plager det deg.
Vel vitende om det, vil det påvirke deg.
Du må holde ut gjennom granskningen.
Kan ikke saken bare komme i gang? Det har tatt fire måneder!
Jeg sier det som det var en evighet.
Men det har bare gått fire måneder siden jeg mistet Matt. Jeg...
Jeg var sliten da alt dette begynte.
Nå er jeg så utmattet at jeg har sluttet å bry meg om hva som skjer.
Så lenge noe skjer.
- Til selvforsvar. - Hva da?
Den er registrert. Jeg har løyve. Det er min rett.
Beklager. Glem det.
Noen hev en murstein på bilen min. Mens jeg satt i den.
Du har rett. Jeg er her for å støtte deg.
- Jeg har lært å bruke den. - Så bra.
I dag skal vi fjerne kateteret. Du vil merke det så vidt.
Trekk pusten dypt, og slipp den ut igjen.
Bra, da var det gjort.
Når hun er vel hjemme, kan dere bruke voksenbleier eller trusebleier.
- Vil dere ha hjelp? - Ja, gjerne.
Greit...
La henne gjøre alt hun får til på egenhånd.
Veldig bra, Gwen. Hun vil trenge hjelp på do, så la oss øve litt.
Vi må lære dette begge to. Det er ikke som da hun var en baby.
- Bleier... - Jeg klarer ikke dette alene, Tom.
Det er ingenting jeg heller vil enn å ha henne hjemme hos oss.
- Jeg trenger mer tid. - Vi har ikke mer.
Hun er klar til å komme hjem.
Har det noe å si hva som skjedde nå?
- Jeg mener det - betyr det noe? - Det er ikke det som plager meg.
Fortid er fortid. Jeg sier det, og jeg mener det.
Jeg må bare få ting på plass, så vi ikke gjentar de dårlige valgene.
Det kan vi ikke regne oss frem til, så la oss bare finne ut av det vi må.
Men Gwen må ut av byen. Vi må få henne hjem.
- Du tok henne med? - Kjenner du henne?
- Aldri møtt henne. - Vil du snakke med henne?
- Hvorfor det? - For hun har noe på hjertet.
- Det er sant, så jeg tok henne med. - Jeg har ingenting å si.
Så bare hør etter. La henne stå for praten.
Greit.
- Hallo. - Hvordan går det med Aubrey?
Hun er i live.
Spør hun etter meg?
Si at når dette er over, blir det hun og meg igjen. Jeg tar vare på henne.
- Slik du tok vare på henne nå? - Jeg ringte etter hjelp.
- Jeg meldte meg for hennes skyld. - Gir det deg god samvittighet?
Du ringte etter at hun tok overdosen, etter at du slåss med langerne.
Du gjør det lille du kan, og er stolt av deg selv for det?
Er noe av det dere har sammen normalt og bra?
Hun har det bra hos meg. Når vi er sammen...
Dere var døden nær i et billig motell. Det var dere.
Men du følte deg heltemodig.
Du gjorde det du måtte for å redde henne.
Det føltes rett å oppgi ditt liv for hennes. Du sier du elsker henne...
- Det er ikke tomt prat. - Så gi slipp på henne.
- Men hun er jenta mi! - Hun er min datter.
Den lille jenta mi er døende.
Jenta du sier du elsker, er døende.
Vær så snill, hjelp meg med å redde henne.
Taket er 3,5 meter høyt.
- Hva er størrelsen? - 1500 kvadratmeter.
Så du vil ha 60 dollar per kvadratmeter?
- Kundebase? - Et par hundre stamkunder.
Jeg vil gjerne få det tallet bekreftet.
- Jeg kan vise deg regnskapet. - Nåværende kunder.
Jeg har hørt om problemene deres.
Kundene er lojale. Det er bare en treg dag.
Jeg kan kjøpe det for $ 50 000.
- Jeg vil ha 90 000. - Jeg kan ikke by mer enn 50.
- Hva med 85? - Du vil jeg skal kjøpe den raskt.
50 000 kontant.
Slapp av, det er ikke narkopenger.
- Vil du ha litt te? - En øl hadde gjort seg.
- Sikker? - Jeg ringte litt rundt i dag.
En privat forsvarsadvokat tar 300 dollar timen.
Samt 10 000 på forskudd til etterforskning og avhør.
Fikk du et anslag på totalkostnaden?
Hvis Antonios sak avgjøres raskt, kan det komme på 15-20 000 dollar.
Men også 50 000 eller 100 000 dollar. Ikke vet jeg!
Jeg solgte butikken til Raul Seravia i dag.
- Kom han med et tilbud? - Ja, men ikke et godt et.
Jeg trengte pengene. Pokker, jeg dreit på draget.
Nei, du gjorde det du følte var rett for Tonys skyld.
Men det hjalp ham ikke. Jeg har ikke reddet ham.
La meg snakke med Raul.
Han er en dyktig forretningsmann, men også en bra kar.
Vi tar oppdrag for noen advokater. Kanskje vil de ha mindre på forskudd.
Greit, hør med ham, du.
Alle reiser seg.
Vår ærede dommer Days leder saken. Vennligst sett dere.
Hvor er Mark?
Dette er et forberedende rettsmøte i saken California mot Carter Nix.
Sak nr A154231. Mr Nix er til stede.
- Er sakførerne klare? - Ja, ærede dommer.
Vi skal nå avgjøre hvorvidt det fins skjellig grunn-
-til å sikte Nix for overlagt drap.
Grunnet sakens kronglete forløp har begge sider mye å bevise.
Selv om begge sider nok ønsker seg en rask avgjørelse, -
- men grunnet profileringen vil jeg vurdere bevisene grundig. Klart?
- Ja, ærede dommer. - Første vitne, takk.
Påtalemyndighetene innkaller Hector Tontz.
Forsikrer du at forklaringen du nå vil avgi, -
- er den fulle sannhet, og du legger ikke skjul på noe?
- Ja, frue. - Vennligst sett deg.
Si ditt fulle navn, og stav det.
Hector Tontz. T-o-n-t-z.
Kl 23:45 den 15. september i fjor...
Var du da ved Lombard Avenue 5608 i Modesto?
Ja, jeg kjørte rundt der.
Så fikk jeg en tekstmelding fra Carter Nix.
Hva sto det i den?
- Ms Taylor. - Hvem er du?
Tim Little, Carters advokat.
- Hvordan har han det? - Han klarer seg greit.
Hva skjedde under den høringen?
Han ba meg gi deg dette personlig.
Hva er dette for noe tøv? Jeg vil møte ham.
Jeg må møte Carter! Han ville aldri gjort dette, han lovte!
Du fikk ham til å gjøre dette! Slipp meg!
Ro deg ned! Rolig, nå.
Carter...
Beklager alt rotet.
- Det kommer seg raskt. - Ja, jeg nærmer meg nå.
- Har dommeren gitt indikasjon på noe? - Nei, hun mente det hun sa.
Hun vil ta seg god tid med dette.
Hva?
Visste du at Barb har kjøpt seg pistol?
Nei, virkelig?
Er det ett menneske som ikke bør ha pistol, er det Barb.
Når dette løser seg, kan Carter bli løslatt. Det er mulig.
Barb er intens av seg, men kunne aldri skutt noen.
Det ville hun bare ikke.
Jeg uroer meg ikke for at hun skal skyte noen andre.
Hun er opprørt, men...
- Men hun er da ikke sånn! - Jeg trodde ikke jeg hadde det i meg.
Men da min datters morder fikk så lav straff, kjøpte jeg pistol.
- Og jeg lærte å bruke den. - For å drepe?
Jeg valgte meg et sted der min mann ikke ville finne meg først.
Utendørs, der det ikke ville bli så mye søl. Slo på musikk på iPoden...
Jeg gjorde alt klart.
- Hun er ikke sånn. - Hvordan er de, da?
Det eneste fellestrekket er at de ikke lenger takler det de gjennomgår.
Det var så lett å løfte pistolen mot haken. Helt til jeg skulle fyre av.
Det krevde styrke, og den manglet jeg. Men det gjør ikke Barb.
Har du... Har du tatt opp dette med Barb?
- Nei. - Det burde du.
Det er ikke min oppgave.
Våre...
Livene våre var ikke alltid så ille.
Det burde hun huske på.
Kanskje du burde minne henne på det?
Du gjør noe godt her.
Bare hent Carters advokat. Bare noen få minutter med ham!
- Nei. - Hvor er pappa?
Når du trenger ham, er han "pappa".
Carter må si meg hvorfor han rev bildet i to. Han må si meg hvorfor!
Han er ferdig med deg.
Jeg skal aldri mer be deg om noe som helst.
- Det er ikke bra for deg. - Vær så snill!
Jeg tror at faren din, og Carters søster...
Snakket du med Aliyah?
Snakket du med Carter?
Du snakket med Carter, og så gjorde han dette...
- Det er til det beste for deg. - Jeg vil snakke med advokaten min.
Han vil ikke hjelpe deg å kontakte Carter.
Jeg vil sende en beskjed til Carter.
Jeg vil møte noen fra statsadvokatens kontor, og en etterforsker.
Få dem inn hit.
Vi setter pris på samarbeidet, -
- men grunnet tidligere utagering går vi rett på forklaring. Gir den noe-
- av verdi, er vi fortsatt åpne for å forhandle om tiltalen.
Matt Skokie ble skutt av denne, og Hector Tontz sa at Carter eide den.
Myrdet Carter Matt Skokie med den?
Det er rett pistol.
Men det var ikke Carter som brukte den.
Jeg brukte den til å skyte Matt og kona hans.
- Hva er det du gjør? Slutt! - Jeg skjøt dem.
- Jeg må snakke med min klient. - Hun lyver. Hun er en lystløgner!
- Vær så snill, Aubrey. - Jeg sier hva jeg vil til dem.
- Jeg anbefaler deg å la være. - Det blåser jeg i.
- Gjør du dette, gir jeg deg opp. - Så gå.
- Min klient er forstyrret. - Kan jeg si ham opp?
- Du er tåpelig. - Gå, du også.
- Han jobber for deg. - Du har sparken. Ferdig. Ut!
Bare gå.
Michael...
Jeg blir.
Aubrey Taylors forklaring avgis ved Stanislaus County psykiatrisenter.
Statsadvokat Soderbergh og betjent Quinn er til stede.
Aubrey Taylors mor Ruth er også et vitne.
Ms Taylor har avslått retten til juridisk assistanse. Stemmer dette?
- Ja. - Da begynner vi med begynnelsen.
Du vil dele spesifikk informasjon vedrørende hendelser 15. september.
Ja. Carter Nix dro hjem til en langer.
- Navnet? - Matt Skokie.
- Husker du adressen? - På Lombard.
- Lombard Avenue 5608? - Antagelig.
- Hva var formålet med turen? - Carter ville ha stoff.
- Hector Tontz kjørte ham? - Jeg antar det.
- Hva skjedde så? - Prutingen gikk dårlig.
Carter hadde dårlig råd. Skokie tilbød stoff mot at jeg sugde ham.
Carter sa "ikke faen", stjal kredittkort og penger og dro.
- Men du var ikke der? - Nei.
Hva skjedde så?
Carter kommer hjem og sier at Skokie sa "nigger ditt og nigger datt".
"Nigger som harver over det hvite ludderet ditt."
Carter gjorde ingenting. Han rister sånt av seg.
Han fortalte hva rasistsvinet hadde sagt, så jeg ville gjøre opp.
- Du dro til Lombard Avenue 5608? - Hva nå adressen var. Skokies kåk.
- Hva var klokken? - 23:45 eller der omkring.
Alene, til fots?
Du kunne ikke nådd frem til åstedet på den tiden.
Vi var ikke hjemme. Vi sov over hos Everett.
Everett hadde noen våpen der. Han og Carter hadde sloknet.
Så jeg bestemte meg for å gjøre opp. Jeg tok pistolen.
- Everetts pistol. - Hvor kan vi finne Everett?
Aner ikke, han flytter på seg. Finn ham, så identifiserer jeg ham.
Tok du pistolen med deg for å skyte Skokie eller hans kone?
Bare som beskyttelse. Fyren var voldelig.
Jeg ville ha den i fall det ble bråk, og bråk ble det.
Fortsett.
Matt har gitt meg stoff mot sex før, så jeg brukte det for å slippe inn.
- Mr Skokie slapp deg inn? - Ja. Kona var jo ikke villig.
Det ble ikke noe på ham, iallfall. Så han var alltid gira. Lett opplegg.
- Matt og jeg begynte på prutingen. - Var det seksuell kontakt?
Om det var knulling? Var dét spørsmålet?
Ja, han prøvde å få seg noe. Så kom kona inn og skrek og bar seg.
- Gwen Skokie? - Matt var veldig hardhendt mot henne.
Vred nesten av henne armen da han hev henne inn på soverommet.
Det er for jævlig når menn gjør sånt. Det har jeg fått mer enn nok av selv.
Jeg prøvde å stikke. Matt lot meg ikke.
- Lot deg ikke dra? - Nei.
Han vred armen bakpå ryggen min som med henne, men jeg strittet imot.
Han slo meg, skjøv meg ned og begynte å rive av meg klærne.
Akkurat som da broren min og vennene hans gjøv løs på meg.
- Så jeg gjorde det jeg kunne. - Hvilket var..?
Jeg skjøt ham rett i fleisen.
Det var ikke meningen. Det var selvforsvar.
Da kona hørte skuddet, styrtet hun ut av soverommet med noe i hendene.
Vet du hva det var?
Bare at det var svært nok til å drepe meg, så jeg...
Så jeg skjøt henne også.
Så stakk jeg, og hev pistolen i Merced-elva. Der dere fant den?
Dro til en spritsjappe, kjøpte en øl. De har sikkert videoopptak av meg.
Hei. Kan jeg komme inn litt?
- Du vet hvor dette leder. - Bare kort. Jeg fant bilder hos Matt.
Det er som å se på bilder av en annens familie.
- Alt var ikke ille. - Nei.
Et steg i 12-stegsprogrammet mot spillegalskap var å innrømme feil.
- Kan du akseptere det? - Jeg kan ikke forstå det.
Det var du som fikk meg i gang med spillingen.
Det første jeg spilte, var videopoker om småpenger mot deg i Las Vegas.
Ja. Så min dollar gjorde deg avhengig?
Nei. Vel, jeg satt der med deg hele natten.
- 20 dollar ble til 8 timer med spill. - Det skulle bare være moro.
- Når man vinner, ja. - Du forsto deg ikke på maskinene.
Du sparte alltid på høyeste kortet.
Man spiller ikke Double-Double som om toere er jokere.
Der har vi den Barb jeg elsker. Videopoker og døgnbuffet.
Det var alt hun trengte.
Vi kunne hatt det så moro.
Men du ble så grådig. Måtte vinne hele tiden.
Spillegalskap handler ikke om pengene.
Vi tapte da mye. Og du stjal en hel del.
Å spille ved bordene danker ut videopoker.
Giver har et ess, jeg spiller mot det som et billedkort.
Og han ryker! Jeg ser ham snu en syver, en treer mot mitt åtterpar...
Og så håver jeg inn. Jeg har penger på bordet, og vet jeg kan klare det.
Som i rulett. Nautene sprer budene tilfeldig, jeg sprer mine jevnt.
Og jeg kan få kula til å havne på et vinnertall.
Få den til å havne der.
Når de skyver sjetongene mot meg, er summen likegyldig. Det var mitt verk.
Universet, oddsene, alt som tilsa at det var umulig...
- Jeg fikk det til å skje. - Kontroll...
Nei, Russ Skokie er allmektig, og kan få kula til å treffe svart 13.
- Sånn tenkte jeg før jeg ble nykter. - Du kan ikke styre universet.
Du kan ikke styre det som foregår her engang.
Matt trengte deg, men du var ikke til stede.
Og det må jeg leve med.
Alle må vi leve med det vi har gjort.
Vi må leve, Barb.
Jeg er takknemlig for alt du gjorde for Matt og Mark.
Jeg vet at det ikke var enkelt. Så mange tøffe valg...
Men det gode de hadde, fikk guttene av deg.
Det må du huske på.