Ospiciul Ravenscar, Nordul Angliei
Strâns bine, păpușă.
Crezi au ba, am venit aici de bunăvoie.
Mă numesc John Constantine și sunt un exorcist.
În branșa mea, sunt zile pe care trebuie să le uiți.
Dar pe unele nu le vei uita în veci.
CONSTANTINE 01X01 - "Non Est Asylum"
Traducerea: Reef & Richard Nasta
Ai fost martorul uciderii unei fete. Discutând, poți realiza că nu-i vina ta.
Aia ar fi o faină șmecherie. Să trecem la discutat.
Începe prin a-mi spune ce s-a întâmplat în seara aia în Newcastle.
- Îți amintești ucigașul? - Văd demonul ăla de cum închid ochii.
- Prin "demon" înțelegi "ucigaș". - Prin demon înțeleg un afurisit de demon.
Odioasă creatură, mirosea ca o căsăpie.
Vezi ce se-ntâmplă, John? Te simți vinovat că nu ai putut să aperi fata, așa că...
I-ai transformat ucigașul în întruchiparea răului.
Toți suntem neputincioși în fața demonilor.
- Nu toți, șefu'. - A, da...
Înainte de a te interna aici acum trei luni, lucrai ca exorcist, demonolog și...
- "Maestru al artelor oculte"? - "Maestru" scrie, nu-i așa?
Ar trebui să schimb cu "amator mărunt", nu-mi place să-mi dau aere.
- Tot nu puteai împiedica moartea fetei. - "Astra".
Numele ei era Astra.
Și mă descurc cu moartea ei, osândirea ei mă mănâncă de viu.
- Târâtă în iad... - John, s-o spunem pe-a dreaptă.
De doar nouă ani, dar va suferi tot restul veșniciei.
- Singurul care suferă ești tu. - E din vina mea, omule.
- Nu există demoni. - Asta-mi tot repeți!
Acum fă-mă să cred.
Doar pentru asta te plătesc, nu-i așa?
Petrec ziua de azi fără a-mi îndeplini ritualurile obișnuite.
Gen: îmi fac un ceai, apoi amestec de nouă ori în ceașcă.
Apoi am nouă minute în care să-l beau, din nouă sorbituri.
Tot ce mă privește are legătură cu nouă, știți?
Deci astăzi...
Astăzi am renunțat la ritual și nimic groaznic nu s-a întâmplat.
Am amestecat doar o singură dată.
Domniță? Orice vei fi pictând acolo, vei vrea să te oprești acum.
Domniță?
Nu. Nu, nu, nu...
Asta nu-i problema mea.
Pisici...
Mă adresez entității dinăuntru. Cine ești? Spune-mi numele tău.
Ia seama la mine!
În Numele Făcătorului, îți poruncesc să pleci din locul acesta!
Prin Sângele Omului, dezleagă-te și du-te!
Absumptis, diable! (Slăbește, diavole)
Die belli ne des Domine! (Nu te împotrivi Domnului)
Nu-ți face griji, păpușă! E doar vopsea.
- Ce s-a-ntâmplat? - Ți-a luat un spirit trupul la o tură.
MOARE LIV
Ca să-mi transmită un mesaj, după cum pare.
- Ce înseamnă? - Înseamnă că mi-am pierdut vremea pe-aici.
Am treabă de făcut.
Ea a făcut-o.
Cine are un viitor mai luminos: eu, sau doamna de sus de la cantină?
- Doamna de sus. - Poftim?
Facultatea chiar prinde bine. Ce zice răvașul din prăjiturică?
"Eșecul e șansa de a face mai bine data viitoare".
- "În pat". - Cum?
- Mereu adaugi "în pat" la sfârșit. - Serios?
- Să-l auzim pe-al tău. - Așa...
Super: n-am niciun viitor.
Ține, una pentru drum.
- Mersi. - Ne vedem dimineață. Nu uita să-nchizi.
- Pa, Liv. - Pe mâine, pa.
Atenție! Detectat un obiect
Dumnezeule!
Bună, bună! Ce avem noi aici? Ai dat de belea, păpușă?
- Nu te-apropia. - Mă numesc John Constantine.
Îl ții îndreptat invers.
- Pe cuvânt, nu-s eu cel care te bântuie. - Ce tot spui? Cine mă bântuie?
E mai degrabă de pe altă lume, posibil un "ceva".
Nu te-apropia, dă-te... Oprește-te. Nu te-apropia.
E mai ușor să negi pericolul decât să-l înfrunți, dar te asigur:
dacă nu mă asculți, ești moartă până dimineață.
Chem poliția.
Dacă insiști să contactezi autorități, atunci... Uite cum poți da de mine.
Îndrăznește. Dacă-ți place să respiri.
"Maestru al artelor oculte"...?
Dau să-mi facă unele noi.
Oricine-ai fi, eu sunt tare dat-dracului! Întreabă pe cine vrei!
- N-ar trebui să cobori aici. - Ți-aș putea spune același lucru.
- Ați trecut la afaceri în minerit? - Asta nu-i opera mea.
- Ce te-aduce iar pe teren, John? - O tânără domniță, firește.
- Un vechi prieten mi-a cerut s-o păzesc. - Un prieten mort, mai degrabă.
Mă rog, a murit după ce a posedat un trup, dar mi-a câștigat atenția.
- Tu cine ești? - Îmi poți spune Manny.
- Mi s-a cerut să te veghez. - "Să mă veghezi"?
Fără supărare, scutierule, nu o ard cu îngerii, îmi ucideți reputația.
- La fel fac și ospiciile. - Da, păi m-am externat. Sănătos-tun.
Ai auzit? Sunt bine!
- Așa că fâlfâie de-aici. - Nu ești "bine", John.
Ai osândit iadului o fetiță. Cu tot cu sufletul tău.
Nu ți-oi putea schimba eu credința, dar îți pot ușura suferința.
- Du-te și-nfulecă din pierderea altora. - Dar a ta e cruntă.
Nu-ți face griji pentru mine, colega. Fac față unui atac demonic.
N-aș fi atât de sigur. N-ai mai intrat de mult în joc.
E multă panică jos, pe-aici. Oamenii simt ce va să vie.
Ce va să vie?
Ar trebui să plecăm.
Așteaptă!
Ce va să vie?
- Mi-ai salvat viața. - Deloc, lucrez la cinci minute de tine.
Mulțumesc, Talia chiar îți sunt recunoscătoare pentru drum.
Bine c-ai scăpat de ciudatul ăla. Mi-a sunat a violator.
- Da, m-a băgat în sperieți. - Sigur ești bine?
Sunt în regulă, mulțumesc.
- Somn ușor. - Și ție. Noapte bună.
Încrede-te-n el.
- Rămâneți în apartament, doamnă. - Ce se petrece?
Ăsta-i locul unei crime.
Dumnezeule, e Talia...
Talia...
Ce dracu'...?
Stai așa, te scot imediat!
- Mulțumesc de dus. - Aveți grijă.
Mereu faci naveta cu poliția?
Amica mea a fost ucisă aseară.
Îmi pare rău să aud asta.
L-am găsit pe ușa mea. Ce e?
Ochiul lui Horus. Simbol egiptean de protecție, sau așa se zice.
Era un om pe holul meu aseară. Cred că a ucis-o pe Talia.
Liv, fă cunoștință cu Chas. Cel mai vechi tovarăș al meu.
El a scobit semnul care te-a ținut în viață.
- Mă bucur că ești bine. - Da' nu-i prea vorbăreț.
Acum să trecem la treburi.
Dacă nu te ducem la adăpost, cadavrele au să se tot adune.
De ce m-ar vrea cineva moartă? Eu sunt un nimeni.
Nu-mi place să dau vești proaste, dar tu nu ești un nimeni.
L-am știut pe tatăl tău, Jasper Winters. I-am promis că-ți voi purta de grijă.
Asta nu-i posibil. Tata a murit înainte să mă nasc eu.
Cine ți-o fi spus asta mințea. Jasper a murit abia anul trecut.
Și a fost un om bun.
Poftim.
Deschide-o. A fost a lui. A vrut să ajungă la tine.
- Afară, toată lumea! Scoate-i, Chas! - Haide, afară!
Aici era biroul meu. Aici ar fi trebuit să mă aflu.
Orice ar fi după tine, precis poate să te urmărească, să-ți simtă energia.
Nu se va lăsa până nu vei muri.
Dumnezeule! Talia...?
- E-n viață! - Nu, nu este. Ceva o folosește.
Ceva nu-i în regulă, nu operează niciodată așa, la lumină.
Cine ești? Cine te-a trimis?
- Liv? - A plecat.
Super.
Mamă, privește-mă-n ochi și mai spune-mi odată: când a murit tata?
Nu sunt gata pentru discuția asta.
Mi-ai refuzat un tată întreaga mea viață. Nu-mi pasă ce alte discuții vrei acum.
- Cine era? - Un simplu băiat.
Pe care l-am cunoscut la un concert. Nu voia să te vadă după ce te-ai născut.
Și Domnul știe că bunică-ta, Dumnezeu s-o odihnească, nici nu l-a încurajat.
- M-a contactat un prieten de-ai lui. - Nu văd cum, Jasper nu știa unde stăm.
Mi-a zis că asta i-a aparținut lui. Ai mai văzut-o vreodată?
Liv...? Ce este?
Bunica...
Liv! Scumpo! Ce s-a-ntâmplat?
- Ce se întâmplă cu mine? - Te trezești. Vezi lumea așa cum e.
- Așa cum putea și tatăl tău. - Ceea ce-nseamnă ce?
Afurisita de nerăbdare. Boala psihică a secolului XXI.
Unde-i pandantivul?
Privește-n jur.
- Ce-s ăștia? - Suflete captive ce caută scăpare.
- Le vezi și tu? - Nu.
Ce altceva vezi?
- Vine un tren. - Oare?
Ce faci? Vine un tren! Dă-mi drumul!
Ce faci? Vine un tren.
Trebuie să plecăm de pe șine! Dă-mi drumul, dă-mi drumul!
- Ce s-a întâmplat? - Un tren fantomă.
- Cum de văd eu lucrurile astea? - Se pare că ai darul tatălui tău.
Când îi atingi colierul, îți focalizează abilitățile și vezi ce vedea el.
Există lumi dincolo de a noastră. Planuri paralele de existență.
Jasper a-ncercat să mă-nvețe și pe mine, dar...
- Eu n-aveam iscusința lui. - Deci erați apropiați.
Putem vorbi mai târziu. Acum suntem vânați.
Lasă-ți mașina la maică-ta, vii cu noi.
John urma să-mi spună de Jasper. Vreau să știu cum a murit.
Cu vitejie.
- Ai fost de față? - Ajunge.
Poate ceea ce mă urmărește caută răzbunare pentru ceva ce a făcut tata.
Nu-mi fac griji cu "de ce"-urile.
Vreau doar s-o trimit înapoi și să-mi plătesc datoria față de tatăl tău.
- Oprește-l. - Nu pot.
Chas!
- John...? - Astra?
Mă urmărește. Fă-l să dispară! Te rog!
Vino aici, ești cu mine!
- N-o poți avea! - Nu o poți salva...
- N-o poți avea! N-o poți avea! - John! Scoate-mă de aici!
- Nu...! - John!
John, scoate-ne de aici! Ajută-ne!
Ajută-ne, John! Mi-am prins piciorul!
- Fă ceva, te rog! - Bun, țineți-vă cu firea!
Sfânta Cruce-ți poruncește! Steaua lui David îți poruncește!
Omkar, Lotusul, Shahada îți poruncesc. Pleacă din locul acesta.
Pleacă din locul acesta!
Disperges in ventum! (Împrăștie-te-n vânt)
Piei și du-te!
Cred că-l pot ține. Scoate-o de acolo, Chas!
Omkar, Lotusul, Shahada îți poruncesc...
Omkar, Lotusul, Shahada îți poruncesc!
Ia-o!
Ferește, Chas!
- Nu...! - Nu!
Sunt milioane de demoni. Trebuie să ne dăm seama care te-a însemnat pentru moarte.
- Nicio grijă, aici vom fi în siguranță. - Glumești? După ce-a pățit Chas?
Lucrurile nu sunt mereu ce par, păpușă. Înțelege asta, de vrei să scapi cu viață.
Nu înțeleg mai nimic din ce tot spui. Tu vorbești vreodată limpede?
Casa asta a fost a tatălui tău. De era să vină ziua asta...
I-am promis că voi pune cheile astea în mâinile tale.
E destul de limpede pentru tine?
Jasper stătea aici, iar eu te vegheam. Trebuia să păstreze distanța...
- Pentru siguranța ta, firește. - Nu-i nimic firesc în toată treaba asta.
Asta-i nebunie... Aici ai putea supraviețui și unei apocalipse.
Da, dar nu porni una. Jasper folosea locul ăsta pentru divinație.
Nimeni nu găsea buclucul mai repede ca taică-tău. La propriu.
Aș pune jos aia, păpușă, până nu te pune ea jos pe tine.
Pare o hartă a Atlantei. Ce-i cu locațiile astea?
- "Cascadele Iluziei"? - Jasper a-nvățat singur cartografia.
A-nceput să-și deseneze propriile hărți pe baza a ceea ce vedea.
- Ziceai că "putea găsi buclucul"? - Se cheamă cristalomanție.
Ține-ți pandantivul peste o hartă, vei vedea.
Aici era.
Am aflat demonul care te bântuie. I se spune Furcifer.
Avea dreptate afurisitul de înger. Crește miza.
- Ce înger? - Ține-ți ochii pe hartă.
Furcifer își trage puterea din electricitate.
Poate manifesta fulgere și vijelii.
Așa a controlat liniile de tensiune și... cadavrele.
Ține-l! Lasă sângele să curgă.
- Doamne, ce-i aia? - Ceea ce ai cerut. Bucluc.
Bulevardul Lizierei. Și ce, se-ntâmplă ceva rău acolo?
- Se va întâmpla. - Păi trebuie să facem ceva.
Facem. Te ținem pe tine în viață.
Am o idee cum să-i mai tăiem din pene atacatorului tău, dar...
Înseamnă să te folosim ca momeală.
Universitatea de Elită
Vă pot ajuta, domnule?
Știi, e o anume diferență între "a veghea" și "a hărțui".
Aveam dreptate, nu-i așa? Se-ncinge treaba pe-aici.
Poți deschide poarta, te rog? Sunt cam presat de timp.
Asta-i ceva nou.
- Ai aflat ce bântuie fata? - Un demon din Cetate.
Pe bune...?
Știi că o chestie de-alea nu poate ajunge aici fără ajutor serios.
Știi, am senzația că vrei ca eu să descopăr informații pentru tine.
- Vreau. - De ce?
Dacă-ți dai seama cu ce ne confruntăm, voi folosi informația să salvez vieți.
Dar cum e cu viața mea? Tu și ai tăi m-ați osândit iadului.
Deci de ce mi-aș risca ultimele zile pe pământ...
De ce, într-adevăr. Ești un act secundar în marea piesă.
- Un precupeț de vrăji meschine. - Ia stai așa...
Deciziile tale sunt în cel mai bun caz îndoielnice și lipsite de conștiință.
De ce ți-ai risca timpul ce ți-a rămas?
Tocmai fiindcă ești condamnat iadului.
Cel puțin deocamdată.
Sugerezi că nu-i prea târziu pentru mine să-mi mântuiesc sufletul?
Sunteți bine, domnule?
Nu.
Nici pe departe.
Prof. dr. Ritchie Simpson, catedra de metafizică
Salut, Ritchie.
A trecut ceva, nu?
- Ieși din biroul meu imediat! Afară! - Așa se întâmpină un tovarăș?
Bun, lasă, poți să te-așezi; ies eu.
Încă mai trollezi internetul după chestii care te fac noaptea să tresari.
Genul celest a trimis de data asta ceva baban încoace.
Dacă-ți spun, vei pleca?
Bun: da. Da, am consemnat o grămadă de fenomene inexplicabile.
Rapoarte polițienești, grupuri de chat, canale de știri și pot...
Îți pot garanta că lucrurile se târăsc din întuneric la o scară nemaivăzută, John.
Inclusiv un demon din Cetate care o terorizează pe fata lui Jasper?
Am nevoie de ajutorul tău, Simpson. Poți intra într-o rețea energetică?
Da, o pot face, dar cred că voi zice pas la asta.
- Știu că am smintit-o în Newcastle. - Ba a fost un coșmar, John. Un coșmar!
Tot ce a pățit fata aia... Și știi ce?
Nu mai rezist o zi fără pastile pentru durere, pastile pentru somn
și mă dau jos din pat doar ca să-mi iau amfetamina!
Toți ne-am învățat lecția, Ritchie.
Știi, copoii din Newcastle încă îl mai caută pe omul care a ucis-o pe Astra.
- Știi că nu era un om. - Da, dar ei nu știu, este?
Ar fi mare păcat dacă le-ar șopti careva că ai fost acolo.
Nu că ai avea vreun alibi pentru seara aia.
Știi, aș fi vrut să fii tu, John.
Nu, serios, chiar aș fi vrut ca fata să scape și să te ia pe tine în locul ei.
Amândoi am fi vrut.
- Ți-e foame? Am adus de-ale gurii. - Am văzut un om în oglinda de pe șemineu.
- Era...? - Jasper. Pare că el.
- E... fantoma lui? - Nu.
Timpul se întrețese în oglinda aia. Priveai trecutul.
Găsești multe chestii riscante de-astea pe-aici.
Poftim, ți-am adus și haine.
- Cum ai intrat în apartamentul meu? - Liv?
- Sunt bine, scuze că te-am speriat. - Dar tu...
- Ai murit. - Nu tocmai, e... complicat.
Chas e cel mai vechi prieten al meu dintr-un anume motiv.
Are abilități de supraviețuire.
Nu, nimeni nu poate supraviețui ce am văzut.
Excelent. Dacă nu ești amețită, atunci nu ești atentă.
E vremea vestitului tău miel la grătar. Nu ne batem cu demoni pe burta goală.
- Mergem după chestia aia astă-seară? - "Trăiește-n prezent", asta spun mereu.
Trei sute, patru sute... Cinci sute de dolari.
Doar ca să faceți sex pe acoperiș?
- Hai odată. - E încinsă astă-seară.
Mai un detaliu vital. Ai încă o sută pentru asta,
Ține ăsta lângă tine. Dacă se-aprinde, mă suni imediat.
- Nu-i înfiletat în nimic. - Nici eu nu sunt, colega.
- Ce este? - Un sigiliu demonic.
L-ai luat de pe net?
Nu, ăsta-i patentat.
Triunghiul lui Solomon cu ceva rune străvechi și alfabet enochian.
Când va sosi primul, va trebui să intre în cerc.
Sigiliul îl va ține, apoi îl pot trimite în iad.
Ar trebui să fie de ajuns.
E vremea. Trebuie să pătrunzi în cerc.
Nu, nu! E scorul meu cel mai mare!
- Tu de unde ai apărut, John? - Din pasiunile părinților mei.
- Știi că faci des asta? - Ce anume?
- Deviezi emoții prin umor. - Oare?
Haide, John, eu mă-ncred în tine cu viața mea.
Ai putea să-mi împărtășești măcar un mic detaliu personal.
Mama a murit dându-mi naștere.
Ăsta-i un detaliu mare.
Tata zicea că a fost vina mea.
Avea o poreclă pentru mine. O auzeam seară de seară.
"Salut, Ucigașule"!
Și după câte o noapte la crâșmă, deci cam în fiecare noapte, mă pocnea și zicea:
"Asta-i pentru ce i-ai făcut maică-tii, Ucigașule".
- Te întrebi uneori cum era mama ta? - N-are sens să mă-ntreb. O voi găsi.
În adolescență, am început să citesc tot ce prindeam despre ocult.
Am învățat vrăji, ritualuri, blesteme... Am învățat cum să conjur lucruri moarte.
Dar nu și pe ea.
Nu încă. Nu încă.
Pregătește-te.
- Ți-am spus să mă suni pe mobil. - Chiar nu vrei să fii aici.
Ba chiar vrea.
Ăla nu-i paznicul.
Ușurel, Liv.
L-ai ucis pe domnul acela drăguț. Trebuia să mă aștept la asta.
Dar pe ea o vrei; poftește și ia-o.
Furcifer de hoc mundo exisse.
In nomine Dei iuberis. De hoc mundo exisse in nomine Dei iuberis.
Nergal zicea că ritualului tău îi lipsește puterea intenției.
Cum e, Constantine?
Să dai ochii cu viitorul tău?
Sincer, mă cam tulbură, colega. Nu arăt prea bine.
E doar o chestiune de timp până vei fi al nostru.
Trebuie că iadul duce lipsă de suflete, dacă-și bate capul cu amărâtul de al meu.
Din contră; ne bazăm pe tine să ne furnizezi marfă multă.
Toți cei ce se apropie de tine mor.
Iar astă-seară...
E rândul tău.
Fugi, Liv!
John!
Aroganța ta m-a adus noaptea în inima orașului.
În locul ăsta...
Eu sunt Dumnezeu!
Aproape am uitat.
Sper că funcționează, John...
- Ce-i asta? - "Puterea intenției".
John, tu ești?
John...?
Astra...?
Ia-mă de aici, te rog!
O auzi, John?
Suferă fata.
O vei dezamăgi oare din nou?
Așa cum ai dezamăgit pe atât de mulți alții...?
Sloboade-mă pe mine, și sufletul ei e liber.
Îmi pare rău.
Audite me, libera daemonium...
Oprește-te, John, nu-i Astra. Nu-i ea.
Crezi că-mi poți răvăși viața? Am vești pentru tine, colega!
Vin după Astra. Și vin și după Nergal.
Și poți transmite asta mai departe, în iad.
Per júdicem vivórum et mortuórum!
Sed enim mundi Creator.
John!
Qui habet potestatem mittere in infernum!
Ut abire ex regno protinus!
Ești bine?
Am un coleg jos, te va conduce acasă.
Du-te!
Cine-i Astra?
Era fata un amic de-ai noștri în Newcastle, Anglia.
A posedat-o un demon. John s-a dus de capul lui...
Și a-nceput să conjure un demon mult mai puternic.
- Pe Nergal? - Zicea că o să...
Îi poruncească să-l tragă pe demonul inferior din ea.
- Dar în schimb a luat-o pe Astra? - Da...
După ce a rupt-o în două chiar în fața noastră.
În locul tău, m-aș ține departe de el, Liv; John e periculos.
Ăsta-i Bulevardul Lizierei.
John m-a învățat azi cristalomanție și strada asta a apărut pe hartă.
Oprește, oprește mașina.
Dă-mi drumul, dă-mi drumul! De ce...?
Cine-ar face... Cine-ar face...?
Ce monstru ar face așa ceva unui băiat...?
Nu, habar n-ai; probabil vei spune de Supremes, ceva - și te-nțeleg, dar...
Chas, la țanc pentru pariu: care-i cea mai influentă formație?
Barmanul ăsta zice Ramones pentru muzică în ansamblu, ceea ce...
Nu zic nu, dar The Pistols - frate, The Pistols erau periculoși rău.
Liv a trecut pe la moară și și-a luat bagajele.
A zis ceva de un văr în California.
Nu se mai întoarce, John.
Deci nu-s făcuți, până la urmă, din același material.
- Va fi în siguranță? - Va fi.
Acum că Furcifer nu mai e, pot pune o vrajă de învăluire asupra ei.
Bun. Înainte de a pleca, Liv a petrecut o oră în sala hărților.
Cu pandantivul, cum i-ai arătat. Uite - se întâmplă peste tot.
Vrea să continui lupta.
Și semăna cu taică-său atunci când a spus-o.
Nu mai spune...
Poate nu te vei ierta niciodată pentru ce a pățit Astra,
dar dacă vrei să dai pierderii ei un înțeles...
Atunci fă ceva în privința asta.
Noroc.
Ciudată coincidență; Ritchie ocolește 20 de străzi, ajungând pe Bdul Lizierei.
Și dă peste locul unei crime.
M-a pus să-i plătesc benzina.
Ai alungat-o prin frică.
Cam așa, colega. Lucrez mai bine singur.
Tu n-ai înțeles miza, John.
- Puterea lui Liv e de mare preț! - La fel și viața ei!
Dacă avea să se alăture luptei noastre, Liv trebuia să vadă singură riscurile.
N-am făcut decât să...
Îi dau de ales.
Astra n-a avut așa ceva.
Ai zis "lupta noastră"...?
Adică ai să ne ajuți?
Doar asta ați vrut, nu-i așa?
Și mă faceți pe mine "manipulator".
Achită tu nota, bine? Îmi veți fi datori, ticăloșilor.
Mă numesc John Constantine.
Eu sunt cel ce iese din umbre, în pardesiu și plin de aroganță.
Eu îți alung demonii. Îi lovesc în foale și-i scuip când sunt la pământ,
plecând dând din cap, făcând cu ochiul și spunând o vorbă de duh.
Umblu singur pe calea mea. Fiindcă, să fim sinceri...
Cine-ar fi nebun de ajuns să umble alături de mine?
Traducerea: Reef & Richard Nasta