‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצי'פמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- חברים בלבד -‬
‫שוב קיבלתי 100 בחשבון.‬
‫כן, כן.‬ ‫-תתעורר!‬
‫מה? מינוס 10?‬ ‫איך אפשר לקבל פחות מאפס?‬
‫טעית באיות השם שלך, אל-בין!‬
‫הו. פדיחה.‬
‫שוב ציון מושלם, סיימון.‬ ‫-כן!‬
‫אני לא מאמין. אתייק את זה.‬
‫ו... חלק!‬
‫למה לא נותנים ציון על קליעה לסל?‬
‫מבין, סיימון... סיימון? היי!‬
‫אני קורא לפגישה של המצטיינים בחשבון.‬
‫וורן? ההתחייבות?‬
‫מתחייבים ליהנות מתרגילי חשבון מסעירים‬
‫כל החיים עד הנצח... צח... צח‬
‫מצוין.‬ ‫טוב, לנושא הראשון בסדר היום. סיימון?‬
‫כן, תודה. טוב, הנושא הראשון...‬
‫קבלו נושא.‬ ‫חנונים, אתה קרובים מדי לארונית שלי.‬
‫האמת, דרק, אנחנו במרחק 3.3 מטרים מהארונית.‬
‫3.4 לכל היותר.‬
‫עופו מפה.‬
‫חזקו ואמצו, חבר'ה.‬
‫מצטער!‬ ‫-ביי!‬
‫טעות גדולה בשביל בחור קטנטן כמוך.‬
‫מצטער. אתה יכול לחזור על זה קצת יותר בקול?‬
‫לא חושב שהמנהלת שמעה.‬
‫מה? שלום, גברת מנהלת, גבירתי.‬ ‫את נראית נחמד.‬
‫זה קרם גוף חדש? מה קורה עם הפרצוף שלך?‬
‫זו שאלה?‬ ‫-כן... לא. התכוונתי...‬
‫אני אלך ודי, בסדר?‬
‫רעיון טוב.‬
‫להתראות, חבריקו.‬
‫אפשר לצאת?‬
‫חבר'ה, מה המוטו שלכם?‬ ‫"כולם למען אחד ובהצלחה להוא"?‬
‫אנחנו יודעים, אבל דרק היה משפיל אותנו.‬
‫אתה לא מבין.‬ ‫-הוא היה מכסח אותנו.‬
‫כן, צ'סטר? או שהוא רק רוצה שתחשוב ככה?‬
‫קוראים לי צ'יזי.‬ ‫-באמת? צ'יזי?‬
‫זה השם שלך?‬ ‫-אלווין צודק, חבר'ה.‬
‫דרק סתם מפזר איומי סרק.‬ ‫-כן. אני צודק.‬
‫אתם צריכים להציק לו בחזרה,‬
‫להיראות מפחידים.‬
‫כמו.... ככה.‬
‫רגע אחד. באיזו חזרה?‬ ‫-לא. קווין!‬
‫הכוונה להיתקע לו בפרצוף.‬ ‫-עכשיו אלווין טועה.‬
‫מצטער. אני מבולבל.‬
‫חזרה למה? מה צריך?‬
‫אלווין, לא מכבים שרפה עם... אש.‬
‫כי זה יגרום ל... שרפה גדולה יותר.‬
‫אתם צריכים לשלב זרועות על החזה‬ ‫ולתקוע בו מבט.‬
‫כן. תגיד את זה לשיער שלך.‬
‫אני אומר שנילחם בשרפה באש.‬ ‫-למד אותנו מה שאתה יודע.‬
‫כן, כדאי באמת.‬
‫מי שבעד...‬ ‫-כן!‬
‫הרוב קובע.‬
‫לפי קוד המצטיינים אנחנו צריכים‬ ‫לתת לאלווין משהו בתמורה.‬
‫ברור, תכינו לי שיעורי בית שבוע.‬
‫הממ...‬ ‫-יופי!‬
‫בשום אופן לא!‬ ‫-בואו נצביע.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫חברים! להסתדר, צ'יזי, צ'סטר,‬
‫איך שקוראים לך. בשם אלוהים!‬
‫תעמדו זקוף רגע אחד.‬
‫חשוב שתזכרו. אמא שלכם לא תעזור לכם.‬
‫אמא שלי מחכה במכונית. עינה תמיד פקוחה.‬
‫זו לא הנקודה. כאילו, אני מדבר. טוב?‬
‫הכי חשוב זה שם הקבוצה.‬
‫המצטיינים במתמטיקה? לא מפחדים ממצטיינים.‬
‫אתם אולי סובלים ממדענות יתר,‬ ‫אבל אפשר לטפל בזה.‬
‫יודעים מה יפחיד אותם?‬
‫תחרות חשבון!‬ ‫-איזה מגניב!‬
‫זה אדיר.‬ ‫-בואו נמציא כינויים.‬
‫צ'יזי זה לא כינוי?‬ ‫-למרבה הצער, לא.‬
‫מצטער לשמוע. טוב, קדימה. כינויים!‬
‫שבר-קבר.‬ ‫-כן!‬
‫קוסינוס-רקס!‬ ‫-כן!‬
‫אני אהיה בוב.‬ ‫-בוב זה לא כינוי.‬
‫זה כינוי של רוברט.‬ ‫-לא, צ'יזי.‬
‫אתה תהיה... סנופ לוגריתם.‬ ‫-ואתה, סיימון?‬
‫אני עושה את זה רק כי התחייבתי.‬
‫לא אכפת לי. אתה סטייה סטטיסטית.‬
‫אני די אוהב את זה.‬
‫חבר'ה. כולם להסתכל אליי.‬ ‫צ'יזי, וורן, נתחיל.‬
‫אתם רוצים את זה או מה?‬
‫כן.‬ ‫-אז בסדר.‬
‫כל אחד קיבל רשימת דברים‬ ‫להגיד כשנתקלים בבריון.‬
‫מוכן, וורן? נתחיל.‬
‫תביא את הכסף, חנון!‬
‫"עזוב אותי, הכי."‬
‫זה היה, איך לומר, נורא!‬
‫אומרים, "אחי". "עזוב אותי, אחי." לא "הכי".‬
‫חבר'ה, תקשיבו.‬ ‫אף אחד לא רוצה להסתבך עם מישהו קשוח.‬
‫אז תראה לי את הפרצוף הקשוח שלך, שבר-קבר!‬
‫טוב, קוסינוס-רקס!‬
‫מצוין! אני מרגיש כמו גיבור על.‬
‫אני חושב... אני חושב ששאפתי יותר מדי חמצן.‬
‫לא קשה להתעלות על זה. סנופ לוגריתם!‬
‫תלחצו!‬
‫הייתי במקום שאיש לא מגיע אליו‬
‫שבו אנחנו קובעים את הכללים‬
‫אנחנו מי שאנחנו וזה בסדר גמור‬
‫אנחנו שולטים במצב, לכולם זה ברור‬
‫אין לנו זמן להתעסק בשטויות‬
‫תפסו מחסה, יהיו בעיות‬
‫אתם יודעים שאנחנו במרכז‬
‫אתם יודעים‬
‫אנחנו במרכז‬
‫שוב קיבלתי 100, סיימון?‬
‫לא יודע. סירבתי לעזור.‬
‫עוד 100.‬
‫אפשר לומר שאתה משתדל יותר בחשבון,‬
‫אבל, אתה? משתדל?‬
‫מן הסתם נגלה בשבוע הבא, במבחן סוף הסמסטר.‬
‫אבקש מהמת'טרונים שיעור חרישה לפני המבחן.‬
‫היי!‬ ‫-אוי, לא.‬
‫חנונים, בואו לפה!‬
‫חבר'ה...‬ ‫-ששש. היי.‬
‫צריך להתנהג כבריון כדי שלא יתעללו בנו.‬
‫אלה הכללים.‬ ‫-טוב. בואו ננסה.‬
‫בסגנון מת'טרון.‬
‫היי, אפסים, תביאו את הכסף או שאכסח אתכם.‬
‫הופה. תראו מי רוצה את הכסף שלנו.‬
‫שום בעיה. הכסף שלך אם תצליח‬ ‫לעבור מבחן קטן בחשבון.‬
‫כן. רק לפתור משוואת בעיה ריבועית, דרק.‬
‫לפתור מה?‬
‫כנראה התינוק המגודל "דבק"‬ ‫לא מכיר את כללי החלוקה.‬
‫לא תקבל את ה"ווסף" שלנו.‬
‫תפסיקו! די לצחוק!‬
‫תראה אותם, סיימון.‬ ‫הגוזלים שלי פורחים מהקן...‬
‫מנייקים!‬ ‫-כן, זה נכון.‬
‫אבל אפשר לתקן את זה בקלות.‬
‫אקשן, רקס, סנופ לוג, סטייה.‬ ‫-מה המצב, הכי?‬
‫טוב, חבר'ה, תתאפסו על עצכם!‬ ‫אומרים "אחי". תחזרו אחריי.‬
‫אחי.‬ ‫-אחי. לא "הכי".‬
‫אבל זו לא הסיבה שהזמנתי אתכם לכאן.‬
‫אני זקוק לעזרה.‬
‫יש לי מחר מבחן בחשבון והאמת...‬
‫אתם מכינים את שיעורי הבית בשבילי,‬ ‫וזה מדהים,‬
‫אבל אני לא מוכן למבחן.‬
‫אז קיוויתי...‬ ‫-אז מה? זה לא מה שקבענו.‬
‫אנחנו עוזרים לך ואז כולם רומסים אותנו שוב.‬
‫לימדת אותנו לשמור על חזות קשוחה.‬
‫כן.‬
‫טוב. זה עניין אחר.‬
‫לימדתי אתכם לעמוד על שלכם,‬
‫שזה נהדר והכול,‬
‫אבל יש גבול שאסור לכם לחצות,‬
‫לגרום למישהו להרגיש טיפש. זה הגבול.‬
‫אנחנו אוהבים להיות בצד הזה של הגבול.‬
‫אני יכול לשבת פה?‬ ‫-האם 256 הוא מספר ראשוני?‬
‫לא... לא יודע.‬ ‫-אם כך, לא ולא.‬
‫זהו זה. אני לא אקח בזה חלק.‬
‫אני מתפטר בזאת מהמצטיינים.‬
‫קוראים לנו מת'טרונים, ואף אחד לא עוזב.‬
‫באמת? אז הינה מד זווית המצטיינים שלי,‬
‫מחשבון הטריגו המצטיין שלי,‬
‫וכרטיס החבר שמקנה הנחת מצטיינים‬ ‫של 15 אחוז למת'-א-פלוזה.‬
‫בוא, אלווין.‬ ‫-תאמין לי, אני מאחוריך.‬
‫בחיי, סיימון, אני כל כך הולך להיכשל במבחן.‬
‫כן, זה סביר מאוד.‬
‫אני מודאג יותר מעצירת המת'טרונים.‬
‫אז שכח מזה, כי הם בלתי ניתנים לעצירה!‬
‫אימנתי אותם להיות בלתי ניתנים לעצירה!‬
‫בסדר. אז צריך מת'טרונים גדולים יותר.‬
‫מה יעצור את זה?‬
‫רגע אחד.‬
‫תראו מי פה.‬
‫מה?‬ ‫-מה אתה מחזיק שם?‬
‫מה?‬ ‫-בואו נראה.‬
‫הבעיות האלה קלות מדי. קבל אחת.‬
‫שלושה בריונים לוקחים 2.5 דולר‬ ‫משבעה תלמידים.‬
‫די, תביא!‬
‫אם יחלקו הכסף באופן שווה, כמה יקבל בריון?‬
‫בחייך, עשית את זה אלף פעם.‬
‫אתה עדיין לא יודע?‬
‫תביא את זה.‬ ‫-אף אחד לא מתעסק עם המת'טרונים.‬
‫מת'טרונים, מה?‬
‫היי, אמא.‬
‫אתה משתמש בשכל שלך לאיים על ילדים? באמת?‬
‫לא ככה חינכנו אותך!‬
‫מה קרה ל"אחד ועוד אחד שווה נועם הליכות"?‬
‫נכון, אמא. מצטער.‬
‫אבא שלך יתאכזב מאוד!‬
‫אמא, בבקשה אל תספרי לאבא. בבקשה.‬
‫עכשיו חודש בלי חלוקה מסובכת!‬
‫זה כמו האמרה המפורסמת.‬
‫אפשר להוציא ל"מצטיין" את ה"מיץ",‬ ‫רק שלא יהיה בריון.‬
‫מילות חוכמה, ללא ספק.‬
‫אבל די עם החגיגה.‬
‫כי אני עלול להיכשל מחר במבחן!‬
‫לא בהכרח.‬
‫אעביר לך קורס חרישה של "סטייה סטטיסטית".‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫סיימון, אין כמוך!‬
‫כלומר, בשביל חנון...‬
‫טוב. זה מספיק. תודה.‬ ‫-רק אומר.‬
‫כזה נחמד שאתה עוזר...‬
‫עכשיו תהיה בשקט בבקשה. אני מתחיל להתחרט.‬
‫אני מנסה לומר...‬ ‫-שקט!‬
‫- הילד החדש -‬
‫מוכן?‬ ‫-מוכן.‬
‫ג'ני! תראי איזה קול!‬
‫תפסתי.‬
‫מדהים!‬
‫תודה. ת'יאודור יעביר את הכובע.‬
‫בבקשה, תרמו ברוחב לב לצדקה שלי.‬
‫זכרו, כל תרומה מתקבלת בברכה.‬
‫מה הצדקה הפעם?‬ ‫-גלגלים חדשים לסקייטבורד של אלווין.‬
‫רגע אחד, היי! זה לא עניינך.‬
‫איך הלך לנו, ת'יאודור?‬ ‫-יש לנו קליפת בננה.‬
‫הייתי רעב.‬
‫אולי תחשוב על מישהו אחר לשם שינוי, אלווין.‬
‫תדע לך שאני אדם נדיב מאוד!‬
‫לא ככה, ת'יאודור?‬ ‫-טוב...‬
‫תקשיב, אני באמת חייב לזוז. ביי.‬
‫מעשה טוב. אני עושה מלא מעשים טובים.‬
‫זה... זה בסדר.‬
‫היי, אתה חדש בבית הספר?‬
‫כן. קוראים לי אמיל. אני מלודגוביה.‬
‫אבל אני... לא לדבר טוב עברית.‬ ‫אז אנשים לא לדבר איתי.‬
‫זה מושלם, אתה יודע?‬
‫אני, אדם נדיב, מחפש מישהו... להעניק לו.‬
‫אולי הוא רשע, אולי הוא בסדר‬
‫ילדים אכזריים, ילד חדש בבית-ספר‬
‫אבל הוא לא טיפש‬
‫הוא קלט אתכם‬
‫הוא איש המסתורין שלנו‬
‫המסתורין גדול, ספר לנו הכול‬
‫רוצה לדעת עליך הכול‬
‫איש המסתורין, ספר לי את הסוד הגדול‬
‫ואני מבטיח...‬
‫למדת היטב, בן טיפוחיי. אתה תסתדר יפה.‬
‫אלווין, איך תודה לך?‬ ‫מה אעשה למענך? בבקשה.‬
‫יש לי רעיון. תעזור לי‬ ‫למצוא מתנה מדהימה לג'ני.‬
‫יש לה יום הולדת השבוע.‬ ‫-אתה מחבב אותה, כן?‬
‫כמובן! אני משוגע עליה!‬
‫אז אני צריך משהו מעולה, אמיל.‬
‫איך היא?‬ ‫-היא אוהבת את בית הספר.‬
‫והיא מתמודדת למועצת התלמידים.‬
‫אני יודע! אני אמן.‬
‫אני מצייר אותה ומערבב את זה‬ ‫עם משהו שהיא אוהבת. בית ספר!‬
‫רק צריך תעודת זהות.‬
‫כן. אבל איך אשיג את זה?‬
‫אני אטפל בזה.‬ ‫-אמיל, זה יהיה נהדר!‬
‫שלום.‬
‫מה? אוף!‬
‫דייב. רואה? זה היום הראשון של אמיל.‬
‫איזה חמוד הוא. תראה את הידיים הקטנות שלו.‬
‫דייב! זה אחד הטובים.‬
‫אמיל מצייר. הוא אמן מצוין, אני אומר לך.‬
‫דייב, תראה. פה אמיל זורק כדור בייסבול.‬
‫מצחיק, כי הוא היה כל כך נבוך, כי‬
‫אין את זה בלודגוביה.‬
‫מעניין אם גונבים בלודגוביה.‬
‫אני ממש עייף. בוא, ת'יאודור.‬
‫לילה טוב, דייב!‬
‫רגע, חכו! גם אני אמור ללכת לישון.‬
‫דייב, חכה. תראה.‬
‫תראה איזה חמוד.‬ ‫-יש עוד הרבה תמונות?‬
‫כן, מלא!‬
‫ת'יאודור, אמרתי לך לא להגיד כלום‬ ‫אם אתה לא בטוח!‬
‫אלווין יצטער נורא אם ישמע משהו רע על אמיל.‬
‫נראה מחר מה ג'ני אומרת.‬
‫גש אליה ותשאל אם הארנק שלה אצלה.‬
‫אם הוא לא אצלה, אתה אומר לה מה ראית.‬
‫טוב.‬
‫היי, ג'ני.‬ ‫-היי, ת'יאודור.‬
‫אני יכול לקבל דולר?‬ ‫-לא חושבת שיש לי דולר.‬
‫איך את יודעת אם... אם לא בדקת בארנק?‬
‫טוב.‬
‫טעיתי. יש לי דולר. מתי תחזיר לי?‬
‫בבקשה. רק רציתי להגיד... לא חשוב.‬
‫אז יש לי את תעודת זהות,‬ ‫הכנתי עותק, החזרתי ארנק לתיק.‬
‫עכשיו אצייר.‬
‫כן! איזו הפתעה מעולה זו תהיה!‬
‫זה טוב, ת'יאודור. כנראה טעית.‬
‫אתה לא שמח שלא אמרת לאלווין?‬
‫לא.‬
‫ת'יאודור, עזוב. להתראות אחר כך.‬
‫שלום, ת'יאודור.‬
‫אוי, נפל לי הארנק.‬
‫הארנק שלך או של מישהו אחר?‬
‫לא. שלי.‬
‫בטח...‬
‫היי, אחי.‬ ‫-נראה לי אח שלך, לא לחבב אותי.‬
‫אומרים "אחי". תגיד "אחי".‬
‫זה הבריון של בית הספר.‬ ‫הוא לא אוהב אף אחד.‬
‫הוא לוקח ארנק שלי וזורק על הרצפה.‬
‫כן? טוב, תקשיב, אמיל.‬
‫הוא בודק אותך.‬
‫אתה צריך להבהיר לו שאתה לא מוכן.‬
‫איך?‬ ‫-פשוט תן לו‬
‫מבט שאומר,‬ ‫"שמתי עליך עין, חבריקו, ומוטב שתיזהר".‬
‫זה טוב ומפחיד.‬ ‫-נראה אם זה עובד.‬
‫אם לא, תצטרך להיות קשוח יותר.‬
‫היי, אמא. כן, הכול בסדר. עזבי אותי כבר.‬
‫טוב, בסדר. אני צריך ללכת, אמא!‬
‫מה? בטוח שלא היה לו מבטא?‬
‫משוכנע.‬ ‫-תראה לי שוב את המבט.‬
‫וזה לא הכול.‬
‫חיפשתי אותו באינטרנט ותראה מה מצאתי.‬
‫אמיל הרצ'ף, נזרק מארבעה בתי ספר.‬
‫בן 23?‬
‫שמו האמיתי בובי סמיתנווס?‬ ‫מבוקש בשלוש מדינות?‬
‫יש תמונה?‬
‫כן. זה די דומה לו.‬
‫קשה לזהות בגלל הזקן והמשקפיים והכובע.‬
‫אלווין לא יאהב את זה!‬
‫אבל... לא נגיד כלום עד שנהיה בטוחים לגמרי.‬
‫אני יודע.‬
‫אולי אקרא לו בשמו האמיתי ונראה מה קורה?‬
‫אם הוא יעשה פרצוף כזה...‬ ‫נדע שהוא בובי סמיתנווס.‬
‫כן, אבל שיהיה בבית הספר וליד הרבה אנשים.‬
‫שלום, ת'יאודור.‬ ‫-- שלום, בובי סמיתנווס.‬
‫אוקיי. איך הוא הגיב?‬ ‫-ככה...‬
‫כועס, מה?‬ ‫-אולי קצת.‬
‫אבל... אבל ככה.‬
‫מופתע?‬ ‫-כן. אולי קצת.‬
‫אבל ככה.‬
‫טוב, מספיק עם הפרצופים. זה לא מקדם אותנו.‬
‫האח שלך, הוא קרא לי בובי.‬
‫אחי?‬
‫אומרים "אחיך". רק "אחיך".‬
‫אבל הוא קרא לי בובי סמיתנבוס.‬
‫בובי?‬ ‫-למה קרא לי ככה?‬
‫כי הוא אידיוט!‬
‫בפעם הבאה תסתכל לו בעיניים,‬
‫קשוח כזה, ותגיד, "קוראים לי אמיל".‬
‫הבנת, נודניק? תקרא לי עוד פעם בובי ואני...‬
‫אז... פשוט תגיד לו שאתה לא מוכן!‬
‫שיידע שלא מתעסקים איתך.‬
‫אבל אתה מחבב אותו, לא?‬ ‫-מה? לא!‬
‫אני רק גר איתו כי אנחנו באותו בית ספר.‬
‫טוב. עושה את זה.‬
‫היי! קוראים לי אמיל. הבנת, נודניק?‬
‫תקרא לי שוב בובי ואני לא מכין את זה!‬ ‫לא מכין בכלל!‬
‫אל תתעסק אותי, ילד נודיקי!‬
‫מכין את זה?‬
‫ברצינות, בבקשה!‬
‫מתי תחזרו אליי? זה...‬
‫שלום?‬
‫מה אמרו באף-בי-איי?‬
‫אמרו שיש להם 57 קצות חוט על בובי סמיתנווס‬
‫וששלנו הכי פחות מתקבל על הדעת.‬
‫אלווין! מזל שזה אתה.‬
‫לת'יאודור ולי יש משהו חשוב לספר לך!‬
‫מה? אתה חוזר הביתה? עם אמיל?‬
‫יש לו הפתעה לת'יאודור?‬
‫אלווין, חכה רגע! חכה!‬
‫הוא ניתק!‬
‫בסדר. נישאר בחדר עד שדייב יחזור הביתה.‬
‫חבר'ה, תפתחו! סיימון? ת'יאודור?‬
‫נראה לי שהם הלכו.‬
‫טוב, תקשיב, אמיל, אתה לא צריך לעשות את זה!‬
‫בבקשה, עזוב אותו.‬
‫הוא לא יעשה בעיות!‬
‫יש הפתעה בשביל ת'יאודור.‬
‫מה? לא! אני לא רוצה הפתעה! בבקשה!‬
‫נכון שהתחלנו ברגע אחורית.‬
‫אז אני להכין לך זה.‬
‫ותראה מה הוא הכין כדי שאתן לג'ני.‬
‫הוא היה זקוק לתמונה. כשהיא לא הסתכלה,‬
‫הוא לקח את התעודה כדי...‬ ‫-רגע אחד.‬
‫זה מה שקרה? זה מה שיש בתיק?‬
‫הייתי מכין גם לך, אבל אני חוזר ללודגוביה.‬
‫אב שלי קיבל קידום גדול.‬ ‫-תודה, אמיל.‬
‫אתה מתגעגע, אלווין,‬ ‫אבל הוא תמיד יהיה בחייך.‬
‫ומי יודע? אולי הוא עוד יבוא לבקר.‬
‫אני אפתח!‬
‫ילד, אנחנו מהאף-בי-איי. קיבלנו שיחה מכאן.‬
‫אה, כן. אבל...‬
‫זה בובי סמיתנווס. אותו פגשתם?‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬