‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצי'יפמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- המחליף -‬
‫נראה מי מגיע ראשון לתחנה!‬ ‫-ת'יאודור.‬
‫אני לא נוסע יותר באוטובוס. זה לילדים.‬
‫אבל איך תגיע לבית הספר?‬
‫במכונית שלי, כמובן.‬
‫חוץ מזה, העובדה שיש לי מכונית משלי‬ ‫תרשים את קלואי.‬
‫אתה מכיר אותה. המעודדת הראשית,‬
‫שבמקרה יש אצלה מסיבת בריכה בשבת.‬
‫ברור, שום דבר לא ירשים‬ ‫את המעודדת הראשית יותר‬
‫ממכונית צעצוע זערורית לילדים.‬
‫זה לא צעצוע, סיימון.‬
‫היא עושה כל דבר, ממש כל דבר,‬ ‫שעושה מכונית רגילה.‬
‫היי! זו המכונית שלך?‬ ‫-שלום לך, אדוני השוטר.‬
‫יפהפייה, נכון? אבל חוששני שיש רק אחת כזאת.‬
‫חוששני שאצטרך לעקל אותה.‬ ‫-לעקל את המכונית שלי?‬
‫סיימון, מה זה "לעקל"?‬ ‫-זה אומר שהשוטר רוצה לקחת אותה.‬
‫לא אמרתי שאני רוצה. אל תשים מילים בפי.‬
‫לא השארת לי ברירה!‬
‫יודע כמה דוחות צברה?‬
‫זה מה שהפתקים האלה היו?‬
‫אופס.‬
‫כשתשלם את הקנס תקבל את המכונית.‬
‫לא, שוטר. היא בכלל לא מכונית אמיתית!‬
‫זה צעצוע קטן, לילדים...‬
‫סיימון, תגיד לו.‬
‫אז אתה נוסע באוטובוס לבית הספר. יש!‬
‫בשום אופן לא, אלווין.‬
‫דייב, שמע...‬
‫תראה איזה עצוב אני. אלה דמעות אמיתיות.‬
‫אתה צריך לשלם את הקנס!‬
‫אהיה בן אלף לפני שאצליח לשלם הכול!‬
‫לא אשלם את הקנס שלך.‬
‫אם אתה רוצה לעבוד יותר...‬ ‫-לעבוד יותר?‬
‫או להתנדב איפשהו, אני מוכן לדבר על זה.‬
‫רגע אחד, עצור. אלה האפשרויות?‬
‫כן.‬
‫סיימון, שים לב! בית הספר מחפש מתנדב‬
‫שיעזור ללמד שירים בכיתת המוזיקה.‬
‫"פרטים אצל גברת סמית." נפתרה הבעיה.‬
‫לא.‬ ‫-אל תגידי לי‬
‫שכבר מצאתם מישהו.‬ ‫-לא.‬
‫לא? אם לא מצאתם...‬
‫אלווין, אדבר איתך בכנות.‬
‫אני לא רואה בך דמות של מורה.‬
‫רגע, גברת סמית, את מתכוונת‬ ‫לתלמיד המגעיל אלווין.‬
‫את יודעת, המופרע שלא מקשיב.‬
‫אבל אני מדבר על אלווין העוזר.‬
‫המתנדב השקט‬
‫שיעשה הכול להקל לך על החיים.‬
‫לא.‬ ‫-בבקשה, גברת סמית.‬
‫מוזיקה זה מה שאני עושה.‬ ‫הדבר היחיד שאני טוב בו.‬
‫חוץ מכדורסל. וכדורגל.‬
‫אני ממש טוב בזה. אה, גם בפוטבול.‬
‫אני מעולה בתפיסת ענבים בפה.‬
‫ובל נשכח...‬ ‫-טוב, בסדר. אתן לך הזדמנות.‬
‫אבל רק כי אף אחד לא התנדב.‬
‫היי, קלואי!‬
‫קלואי, דיברתי עם אבא שלי‬ ‫והוא הרשה לי ללכת למסיבה שלך.‬
‫לא נעים אבל... אין כניסה למורים.‬
‫מורה? אני לא... אה, בעצם, כן.‬
‫אבל לא בסופי שבוע.‬ ‫-בכל זאת לא.‬
‫טוב, תלמידים, שבו בשקט. תסתכלו אליי.‬
‫שבוע עמוס לפנינו. יש ארבעה שירים ללמוד...‬
‫מי זרק את זה?‬
‫ברור. לא תגלו למורה מי זרק את זה.‬
‫אז בואו נדבר על מוזיקה, בסדר?‬
‫מה?‬
‫זה לא דומה לי בכלל.‬
‫טוב. יודעים מה? תצחקקו לכם.‬
‫אני אערוך פגישה עם תלמיד.‬
‫שונאים אותי!‬
‫אלווין, הם כבר לא חבריך לכיתה.‬
‫הם חיות טרף, ואתה הטרף.‬
‫מה? לא. סיימון, אני הבחור המגניב!‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫מזל טוב, קלואי!‬
‫נהדר!‬ ‫-יום הולדת שמח!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מאכיל את החיות.‬
‫אימצתי את הרעיון שלך ואני זורם איתו.‬
‫לא. אל תזרום.‬
‫זה בכלל לא רעיון שלי. אתה לגמרי...‬
‫מסיבת כיתה!‬
‫כן!‬
‫בואו נחגוג, נשבור את הכלים‬
‫תשכחו שפעם היו כללים‬
‫נעשה מה שבא לנו מבוקר עד ערב‬
‫די לבית הספר, חבר'ה בואו נחגוג‬
‫מישהו רוצה לעבוד?‬
‫אני חושב שאנחנו רק רוצים לשחק‬
‫כל אחד חופשי בדרכו‬
‫לעשות ככל העולה על רוחו‬
‫טוב לנו מאוד‬
‫לא לעשות כל מה שאומרים‬
‫אנחנו צעירים, אין פנאי להיות זקנים‬
‫נולדנו להיות פראיים וחופשיים‬
‫בואו נחגוג, נעשה מסיבה‬
‫די לבית הספר, חבר'ה בואו נחגוג‬
‫אני לא רוצה לקלקל את המסיבה,‬
‫אבל אנחנו לא אמורים ללמוד על סולם דו?‬
‫כן, טוב. אולי תיקח את עצמך לריתוק?‬
‫למה אתה שולח אותי לריתוק?‬
‫סליחה, בחור צעיר,‬ ‫אתה מערער על שיטות הלימוד שלי?‬
‫לא. כי אין לך שיטת לימוד.‬
‫לא למדנו כלום!‬
‫אני מצטער לשמוע את זה, בן,‬ ‫כי לא השארת לי ברירה.‬
‫איאלץ להתקשר לאביך.‬ ‫-מה?‬
‫תודה שבאת, מר סביל. זה השם? סביל?‬
‫אלווין, אתה לא מגזים קצת?‬
‫רואים שאתה לא מבין ממש בהוראה.‬
‫אני חושש שבנך, מה שמו? כן, סיימון.‬
‫סיימון מסרב להשתתף בשיעור.‬
‫יש בעיה בבית שאני צריך לדעת ממנה?‬
‫אני רואה שיש לך שלושה ילדים‬
‫ושאתה לא נחמד במיוחד לאמצעי.‬
‫זה היה מועיל מאוד. שוב תודה שבאת, מר סביל.‬
‫אתה צריך טרמפ הביתה?‬ ‫-כן.‬
‫היי, סיימון, רוצה לכסח שדים?‬
‫הלוואי שיכולתי,‬
‫אבל המורה שלי, אתה, העניש אותי.‬
‫עליי לכתוב "אשתתף בשיעור"‬
‫אלף פעמים!‬
‫בסדר.‬
‫אלווין. סליחה, המורה אלווין,‬
‫גש בבקשה לשמשייה השנייה במגרש.‬
‫כך שאם אתה מול חזית בית הספר,‬
‫היא משמאלך.‬
‫טוב. אני רואה אותך. המשך ללכת, בבקשה.‬
‫בערך ארבעה, שלושה מטרים.‬
‫מה העניין?‬
‫השוטר דנגוס רוצה לפגוש אותך מחוץ לבניין.‬
‫אז למה קראת לי עד לפה?‬
‫אני בודקת את מערכת הכריזה החדשה.‬ ‫נשמעת טוב, נכון?‬
‫המכונית שלי!‬
‫לאט-לאט, חבריקו.‬ ‫-מה הבעיה?‬
‫למה הבאת את המכונית אם אתה לא מחזיר?‬
‫האחיין שלי שלומד אצלך‬ ‫אמר לי שלא עשית כלום.‬
‫אם לא תלמד אותו לנגן,‬
‫לא תקבל את המכונית. מובן?‬
‫אבל אדוני השוטר, הם לא מקשיבים!‬
‫אני שומע הרבה תירוצים,‬ ‫ וכל מה ששאלתי היה אם זה מובן?‬
‫בהחלט. לא אאכזב אותך.‬
‫טוב, חבר'ה. די להיות נחמד. זהו.‬
‫נגמרו המשחקים.‬ ‫-הא?‬
‫בחייכם, חבר'ה! תעשו טובה!‬
‫יש לי רק כמה ימים ללמד אתכם מוזיקה!‬
‫לכן אנחנו פה, לא?‬
‫אבל אתה מורה גרוע.‬ ‫-בסדר. צודק.‬
‫אבל, תכלס, גם אתם גרועים. בואו נעבוד יחד.‬
‫מורה גרוע אחד וחבורת תמידים גרועים.‬
‫אקבל את שתיקתכם כ"כן!" חזק ונלהב.‬
‫זהו אקורד דו.‬
‫מוכנים, חבר'ה?‬ ‫-לא ממש.‬
‫לא.‬ ‫-הלך עלינו!‬
‫עזרה הגיעה.‬ ‫-תודה שבאתם, חבר'ה!‬
‫טוב, תזכרו, נגנו בגאווה, תהיו מרוכזים,‬
‫אבל, הכי חשוב, נגנו נמוך.‬ ‫מה שיותר שקט, עדיף.‬
‫גבירותיי ורבותיי, תודה רבה שבאתם הערב.‬
‫אני גאה מאוד בתלמידי הצעירים‬
‫ואני מאמין שאחרי שינגנו את השיר,‬ ‫ גם אתם תהיו גאים.‬
‫הוא לימד רק שיר אחד.‬
‫חבר'ה, אל תפתחו ציפיות. זה רק שיר אחד.‬
‫טוב, חבר'ה. זה לא חשוב.‬
‫אם כך! ללא הפרעות מיותרות, חבר'ה, להתחיל!‬
‫יש לי שיר בלב‬
‫יש מוזיקה וקצב‬
‫אשיר לנצח ואחריו‬
‫יש מלודיה והרמוניה‬ ‫יש לי שיר בלב‬
‫אני יודע שלעולם לא יאבד לי‬
‫כי אני שומע מוזיקה בכל מקום‬
‫ככה זה אמור להיות בחיים‬
‫קיבלת את המכונית שלך?‬
‫קיבלתי גלגל. כל העבודה הזאת בשביל גלגל!‬ ‫אתם קולטים?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫אז איך תשיג את שאר המכונית?‬
‫אני מוסיף שיעורי מוזיקה‬ ‫עד שילמדו לנגן ארבעה שירים.‬
‫החוויה הזאת לימדה אותי‬
‫שאדם צריל לנקוט בעמדה קשוחה כלפי תלמידיו.‬
‫אלווין! באו לבקר אותך!‬
‫הם אומרים שאתה עושה מסיבה?‬
‫מסיבה? לא, דייב! זה יותר מפגש לימודי.‬
‫עמדה קשוחה, מה?‬
‫אני יורד.‬ ‫-אלווין!‬
‫- סיימון המגניב -‬
‫תחשבו ששיגרו אתכם לעולם מדעי מופלא.‬
‫תחשבו...‬ ‫-קדימה!‬
‫תגיע לזה כבר!‬ ‫-תיכף. אני יוצר אווירה.‬
‫לא, אתה מרדים את הקהל.‬
‫בבקשה!‬
‫היה לי משפט הקדמה מעולה‬
‫והוא לא הגיוני אחרי שהורדתי את כל ההתחלה!‬
‫תציג אותי כבר!‬
‫טה-דה!‬
‫רגע, מה אנחנו עושים פה?‬ ‫-אני מעלה מופע קסמים!‬
‫אין לנו קהל!‬ ‫-היי! אני לא נחשבת?‬
‫לא.‬ ‫-לדעתי זה נראה מדהים.‬
‫לא אכפת לי. סיימון, אני אוהבת להופיע,‬
‫אבל החלק העיקרי בהופעה הוא‬ ‫שהיא מיועדת לאנשים.‬
‫חייבת להיות דרך למשוך קהל.‬
‫כן! קדימה!‬
‫חשבת להחליק על הסקט בזמן שאתה עושה קסמים?‬
‫זה לא הסקטבורד, זה אלווין.‬ ‫הוא אוהב את אור הזרקורים.‬
‫הוא פרפורמר מלידה.‬
‫אני רואה שאתה עדיין מנסה‬ ‫להעלות את המופע "מדע עלוב".‬
‫זה נקרא "מדע אלוף". יש שם פ', לא ב'.‬
‫בהתבסס על הקהל שלך, הוא עלוב.‬ ‫-אתה חושב שתצליח יותר?‬
‫עם יד אחת קשורה.‬
‫עלוב. אני אראה לו. לא מאמין...‬
‫עצור!‬
‫גברת קרונר, בכלל לא הייתי קרוב לפרחים שלך.‬
‫לא. אני צריכה שתקנה משהו.‬ ‫אני עושה מכירה בחצר, מבין?‬
‫אה. לא, תודה.‬ ‫-לא! אתה מוכרח לקנות.‬
‫כך אמר לי הספר.‬
‫זה היה של הקוסם הגדול ביותר בכל הזמנים!‬
‫הספר יפתח את הדלת לעולם קסום,‬
‫ויעניק לך את הכוחות של המכשף הגדול מכולם!‬
‫לכל הרוחות! יש לי רק שני דולר.‬
‫אז...‬ ‫-נמכר!‬
‫וואו! של מי זה היה, אמרת?‬
‫גברת קרונר?‬
‫זה הקלף שבחרת?‬ ‫-מה?‬
‫אין מצב!‬ ‫-וואו, אלווין. מרשים ביותר.‬
‫מה מרשים? מה קורה כאן?‬
‫שום דבר מיוחד. סתם קסם קטן.‬
‫מה? קסמים זה אני!‬ ‫-לא. מדע זה אתה.‬
‫אני יכול להיות שני דברים. קסם ומדע.‬
‫ואתה לא יכול לעסוק בהם.‬
‫סיימון, נראה שכדור הבדולח שלך עכור קצת,‬
‫כי עבדך הנאמן קיבל את מתת הקסם‬
‫ובכוונתי לחלוק אותה עם העולם.‬
‫רגע, מה זה?‬ ‫-סיימון. קוסם לא מגלה.‬
‫תן לי את הספר!‬
‫עזוב... את... זה.‬
‫לעולם לא!‬ ‫-תן לי!‬
‫לא!‬
‫אלווין, אני רוצה את הספר!‬
‫"מדע אלוף" יתחיל בעוד שלוש דקות.‬
‫כרטיסים להשיג כאן.‬
‫כרטיסים למופע הקסמים, בחינם!‬ ‫-תתעלמו ממנו.‬
‫הלו? גברת מילר? היי, זה אני, סיימון!‬
‫רוצה לראות מופע קסמים?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אתה חמוד שהצעת!‬
‫טוב...‬
‫קווין! ראית את בריטני?‬
‫מצטער, אין זמן! המופע של אלווין מתחיל!‬
‫אוי.‬ ‫-חכה, המופע של אלווין?‬
‫מסתורין! מתח! אלווין...‬
‫טה-דה!‬
‫תנו כבוד‬
‫לעוזרת היפה שלי!‬ ‫-מה?‬
‫בחלק הראשון של המופע אני...‬ ‫-כן.‬
‫בחלק הראשון אולי תסביר למה גנבת אותו ממני!‬
‫זה קשור למופע?‬
‫בריטני, מה את עושה פה?‬ ‫-מצטערת, סיימון.‬
‫פשוט לאלווין יש... קהל.‬
‫רוצה קהל?‬ ‫-מה נראה לך שאתה עושה?‬
‫אני חושף אותך!‬ ‫אני מזמין אותך לדו קרב של קוסמים!‬
‫כן, זה מגניב! דו קרב!‬
‫דו קרב!‬ ‫-מה? עכשיו?‬
‫לא עכשיו. בשבוע הבא, אולי.‬
‫כן, אני מסכים. בשבוע הבא.‬
‫אז לא תתנגד להתערבות קטנה?‬
‫המפסיד לא יעשה יותר קסמים.‬
‫מוסכם!‬ ‫-אולי די לדבר במקומי?‬
‫יודע מה? בסדר. אני מסכים.‬
‫עד אז...‬
‫אני רגיל שהפתח הסודי כאן...‬ ‫ מצטער. תתעלמו ממני.‬
‫בהרף עין‬
‫תראו אך לא תאמינו‬
‫מה שאתם יודעים, זה תמיד מה שזה נראה?‬
‫משהו אוחז בי‬
‫משהו אוחז בי, חלומות מתוקים‬
‫הקסמים עמוק בחשכה‬
‫התאורה והעשן יספקו אווירה‬
‫אני מרגיש את הלמות ליבך‬
‫הקהל מרותק לכל פעולה‬
‫תראה לי את כל הקסמים, אתה מדהים‬
‫תיצור אווירה, תמיד בהצלחה‬
‫לא.‬
‫טוב, בריטני. תזכרי, את צריכה להמם.‬
‫כי, בלי להעליב, ההופעה שלך...‬
‫די משעממת.‬ ‫-טוב...‬
‫זה בלי להעליב?‬ ‫-אתם עסוקים?‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬ ‫-מה אתה רוצה?‬
‫באת לקחת את העוזרת?‬
‫מובן שלא.‬
‫רציתי לוודא שלא חשוב מה יקרה,‬
‫לא ננטור טינה.‬
‫גבירותיי ורבותיי, ילדים וילדות... תופים.‬
‫ההופעה מתחילה!‬
‫הכללים פשוטים.‬
‫הקוסמים... הכללים פשוטים.‬
‫הקוסמים יופיעו זה אחר זה.‬
‫כלומר, האחד מתחיל ואז האחר יתחיל,‬
‫ואז אתם מחליטים מי הטוב מהשניים.‬
‫אז ללא הפרעות מיותרות, קבלו את...‬
‫אלווין הגדול!‬
‫אוהבים אותך, אלווין!‬
‫וכעת קבלו את השני, סימוני!‬
‫השם הוא סיימון! פשוט סיימון!‬
‫טוב, פשוט סיימון. בואו נתחיל!‬
‫נראה שהקסם שלך תקוע.‬
‫כן, הוא היה תקוע,‬
‫רק כי יש לי משהו בשרוול!‬
‫כזה?‬
‫הבנתי. רוצה הופעה?‬
‫היי! אם לא תהיה נחמד פשוט תתעופף לך.‬
‫עצה מעולה. אולי תקשיב לה!‬
‫רוצה לצאת לסיבוב קטן? מה דעתך?‬
‫תוריד אותי!‬
‫בטח, אלווין,‬
‫אבל קודם נוודא שאין פה חוטים.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-שום דבר.‬
‫רק עובדת על ההופעה שלי.‬
‫נראה לי שיש לנו מנצח!‬
‫סיימון!‬
‫בסדר, סיימון. אתה הקוסם המוצלח יותר.‬
‫אתה מדהים! מתנה לאנושות, טוב?‬
‫אבל, בבקשה, ספר לי איך עשית את זה!‬ ‫אני מוכרח לדעת!‬
‫אלווין, כמו שאמרת בעצמך, קוסם לא מגלה.‬
‫מה... הוא...‬
‫סיימון, תתעורר!‬ ‫-מה?‬
‫תתעורר ותעשה את הקסם.‬
‫קסם? על מה אתה מדבר?‬
‫מתברר שאנשים ישלמו כדי‬ ‫שתעזור להם לעשות דברים עם הקסמים!‬
‫יש בחוץ קבוצה שמחכה!‬
‫אלווין, אני לא יכול.‬ ‫-ברור שכן!‬
‫כבר כתבתי את רוב הבקשות.‬
‫הם פה. בוא נראה. פטריק רוצה שאחיו...‬
‫טוב, אלווין. זה כבר הרחיק לכת. עבדתי עליך.‬
‫אין לי כוחות קסומים.‬
‫זה לא... מה?‬ ‫-שמע.‬
‫כשצחקת עליי ועל המופע ה"עלוב" שלי,‬ ‫רציתי להתנקם, ו...‬
‫וגם להשיג קהל.‬
‫הכנתי את ספר המכשף כדי ללמד אותך‬ ‫כמה קסמים פשוטים‬
‫שאוכל להתעלות עליהם.‬
‫ואז ביימתי מכירה ושיתפתי גם את גברת קרונר.‬
‫לעבוד על אחיך אלברט? אני בעניין!‬
‫אחרי שקנית את ספר הקסמים‬ ‫ביקשתי מבריטני להצטרף אליך‬
‫כדי שיהיה לי מישהו מבפנים.‬
‫היא הצליחה בכישרון רב‬ ‫לשתול מגנטים בחליפה שלך‬
‫בלי שתרגיש.‬
‫וקווין עזר עם התעופה.‬
‫לעבוד על אלווין? אני בעניין!‬
‫והשאר, אם יורשה לי, הסתדר באופן מושלם.‬
‫אתה לא קסם? אתה חושב שאני טיפש?‬
‫אין מצב שתכננת את כל זה!‬
‫אני לא מאמין שהמצאת סיפור מטורף כזה‬
‫רק כדי שלא תצטרך לעזור לאנשים!‬
‫תקשיב. אני לא קסם.‬
‫סיימון, אני לא רוצה לשמוע.‬
‫בוא נרד למיטה, עם הקסמים שלך,‬
‫ונעזור להוריד את החתול של קרונר מהגג.‬
‫אלווין!‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬