LUMINI, CAMERĂ, HOPA
Ce?
„Elevii au 48 de ore să regizeze un film de patru minute.
Câștigătorul se va întâlni cu Orson Anderson."
Câștigătorul se va-ntâlni cu Orson Anderson."
E cel mai mare regizor din lume!
- Ce tare! - Sună distractiv!
Mi-ar plăcea să ajut. Nu am alte planuri.
Nimeni n-are dubii legat de asta.
Eu ar trebui să-mi anulez toate planurile.
Nimănui nu-i pasă. Iată cum stă treaba.
Vreau să regizez un film despre Lorenzo Lorenzo
un agent super secret într-o mașină rapidă.
Devine și mai interesant.
Are misiunea de a o salva pe cea mai frumoasă femeie din lume.
Dar ea nu are nevoie de ajutorul lui...
pentru că e o femeie puternică, independentă
care e de fapt cea mai inteligentă spioană din lume.
Ce? Nu! Nu așa se întâmplă!
Am putea regiza... o comedie?
Povestea clasică despre prietenia a doi indivizi.
Teddy!
Cu râsete pe parcurs și vreo două bancuri cu bășini.
Știi ce chiar atrage lumea la cinema?
Un film de groază bun.
Nu, prieteni.
Să regizăm un film existențialist despre călătoria unui astronaut
la începutul unei noi ere.
Fascinant. Va aduce o grămadă de bani, Simon.
Cei pentru Lorenzo Lorenzo...
Prieteni, am deja o idee, și e una mult mai mică.
Mică adică, un agent secret mic?
Nu. Povestea e despre un bătrân care-ncepe să se întrebe dacă alegerile...
M-am plictisit. Jeanette, sunt tânăr, chipeș.
Nu pot cere publicului să mă vadă ca pe un moș.
Da! Nu putem să jucăm roluri de vârstnici.
De fapt, speram să mă ajutați din spatele camerei de filmat.
Știți, cu luminile și astea.
Stai puțin. Cu luminile și astea? E absolut stupid!
Serios! Ai la dispoziție puterea unei stele,
iar tu nu o vei folosi?
- Cine va fi actorul principal? - Ar putea fi Dave.
Dave?
Știi, Brittany, pare cam mult...
- Chiar faci pe diva? - Dave, ești gata?
E diferit față de ceea ce mi-am imaginat.
Pardon. E vreo problemă cu machiajul?
Nu contează. Veste bună:
nu e târziu să mă pui în locul lui Dave.
Fug sus, iute ca iepurele,
mă îmbrac în agent secret și putem filma.
Nu m-ar deranja deloc asta.
Oameni, pierdem vremea! Trebuie să filmăm!
Bine... Pe poziții.
Și... acțiune!
Acțiune, Dave!
- Dave! Acțiune! - Dave?
Bine, doar aruncă cheile.
Dave, ești bine?
Da. Ba nu. Știți, sunt doar puțin emoționat.
- Știți, e... - Dave, ochii la mine.
Ești într-un mediu profesionist.
Nu poți să pierzi vremea, făcând ce vrei.
Trebuie să-ți faci norma. Să dai rezultate.
- Nu ajută, Alvin. - Altfel spus, revino-ți!
Brittany, du-te la Jeanette și spune-i să-mi dea rolul lui Dave.
N-am emoții, arăt minunat pe ecran
din mai toate unghiurile și pot să interpretez orice emoție.
Uite. Așa, trist. Așa, comic. Așa, vesel.
Încearcă să fii modest. Un pic.
Hai... Să vedem dacă poți.
Bine. Doar... arunc cheile pe masă, da?
Da. Doar pui cheile pe masă
cum ai făcut-o de nenumărate ori.
Bine. E gata toată lumea?
Scuze, Jeanette, dar microfonul ăsta e foarte greu.
- Ai văzut smiorcăială în program? - Nu.
Nu? N-ai văzut? Că nu avem timp de asta.
- Așa, ține-te tare. - Bine.
Theodore, microfonul!
Și, acțiune, Dave!
- Theodore! - E în regulă. Mai încearcă o dată.
- Cam alunecoase. - Bine. Încearcă iar.
Iar, Dave!
Au! Dave, ce...?
Bine. Asta e bună. Da, am terminat. Bun!
Nu, nu e bună.
Încearcă iar, Dave!
Nu pot să o fac.
Dave, putem discuta puțin în privat?
Dave, să ne prefacem că întreaga lume se bazează de tine
să arunci cheile alea pe masă. Poți să o faci?
Da, pot să o fac.
Și, acțiune!
- Da! Așa! Asta e! - Dave!
Mulțumesc, prieteni.
Să revedem, să ne asigurăm că e bine.
- Stați. Pauză. Alvin? - Of! Ce a făcut?
Alvin e în cadru îmbrăcat în agent secret.
- Serios? - Ce?
Am crezut că scena va fi mai tare dacă se află că Dave e spionat.
Să fim serioși. Greșesc?
Alvin...
Jeanette, stai!
Să o lăsăm puțin singură, Alvin.
La ce ne gândeam? Trebuia noi să ajutăm mai mult.
Pardon. Noi?
Da, bine. Putem să ne certăm că e „eu”, „noi”,
dar, într-un final, cui îi pasă? Contează
că trebuie să terminăm filmul.
Traversând cerul
E o pasăre, e un avion Vai, ce e? Aoleu!
Toți se uită în sus și întreabă Ce e sus pe cer?
E un OZN Sau doar o lumină?
Haide Suntem noi, suntem supernove
Numește-ne superstaruri
Traversând strălucitor prin noapte Știi cine suntem
Am zis, suntem noi, supernove Numește-ne superstaruri
Traversând strălucitor prin noapte Acum știi cine suntem
Că suntem cei super Suntem praful de stele
Noi suntem cei super, superstarurile
Noi suntem cei super Noi suntem starurile, superstarurile
Superstarurile Și suntem sus pe cer
Peste tot în noapte
Privește-ne strălucind
Suntem superstaruri, superstaruri
Vești bune, Jeanette. Ți-am făcut un film.
- Poftim? - Le-am zis că,
dacă ei ți-au stricat filmul, să-ți facem unul.
Prin „ei” se referă la Lorenzo cel mereu în cadru.
- Vai, prieteni, nu... - Nu. Urmărește-l înainte.
Așa mă bucur că suntem prieteni.
- Teddy! - Clasic.
- Sunt agentul special. - Foarte comic, Alvin.
- Nu. Vezi? Ești antagonistul. - O, nu!
Nu-s antagonistul.
Băiete, prietenul pe care-l îmbrățișezi și la care ții atât
ar putea deveni în curând un monstru.
- Antagonist. - Dar mi-e cel mai bun prieten.
Of! Tocmai ajungea la partea înspăimântătoare!
Chiar apreciez munca pe care ați depus-o,
dar mi-am filmat deja filmul.
Poftim? Ai filmat... Ce?
Am hotărât să fac un film simplu
despre o furnicuță ce învață despre dezvoltarea personală.
Și se uploadează pe pagină... Aproape gata... În orice clipă.
- Of, vai! - Ce e?
Nu se trimite fișierul!
Nu poți să-l trimiți de la școală?
Trebuie uploadat sau predat înainte de șapte dimineața.
Dă-mi fișierul. Îl duc eu unde trebuie.
Asta e o treabă pentru agentul secret Lorenzo Lorenzo.
- Ești eroul meu! - Ai auzit, Brittany? Erou.
Nu antagonist, ci erou.
Sunt chiar aici! Ai fi putut doar să mi-l dai!
Cel mai tare moment al vieții mele, și nimeni să-l vadă.
Prieteni, am primit scrisoarea!
- Să o deschid? - Nu!
Ce ziceți? Să o deschid? Bine.
Să vedem ce am primit.
Iar câștigătorul e...
„Regretăm să vă...”
Dacă mă gândesc mai bine, cred că Jeanette ar trebui s-o citească.
Bine, gata cu jocurile, Alvin. Ce spune?
Păi, știți, le place. Asta e evident.
Nu ai câștigat, tocmai, dar... nu aș zice că ai pierdut.
A pierdut?
Da, dar, ultimul loc e un fel de victorie, nu?
Nu, prieteni, e în regulă.
- Deja lucrez la următorul. - E despre un agent secret?
- Nu. - Ar putea să fie?
- Nu. - Super! Mi-aduc costumul de spion!
Alvin!
Bine. S-o facem.
Doar, știi tu, aruncă-le, gen, știi, așa...
și... acțiune!
BRITTANY, RĂPITOAREA
Salut, Brittany. Îi duc pe băieți la un film după-masă,
și voiam să știu dacă vreți să veniți.
Închide! Închide!
Scuze, Brittany... Scuze. Poți să aștepți o clipă? Ce e?
Nu le invita. De ce ai face asta?
- Britt, te resun ime... - La ce te gândești?
Credeam că ar fi drăguț să le invit pe fete.
- Drăguț pentru care? - E „pentru cine”.
Nimeni nu vorbește așa, Simon.
Credeam că vă înțelegeți bine.
- Dave, Brittany mă urăște! - Ce-ai mai făcut acum?
Ce am făcut eu? De ce întotdeauna presupui că eu am făcut ceva?
- N-am făcut nimic. - Neadevărat.
Bine. Poate am făcut, știi, ceva mic,
ce nici nu-mi amintesc pentru că...
- I-a luat... - Împrumutat.
... placa de păr ca să-și calce tricoul.
- Dar apoi a... - Detaliile nu contează.
Și cui îi pasă?
A , pardon, „căruia” îi pasă?
Uite, ideea e că nu mă suportă!
O resun și-i spun că o inviți ca mod de a-ți cere scuze...
Dă-mi telefonul.
Bună, Britt. Deci, vrei să vii cu noi la film?
Glumești? De ce m-ai întreba așa ceva?
Presupun doar, dar nu cred că vrea să vină.
Scumpo, a fost superb. De ce te-ai oprit?
Of! Pentru că mă distrage Alvin.
Să fim serioși! Sunt în spate de tot. N-ai cum să mă auzi.
Bine. Ne vedem mâine la repetiții! Bună treabă, Brittany! Ești superstar!
Divo!
Hopa! Mi-am uitat cărțile!
Brittany e așa de înfumurată!
Se poartă de parcă e stăpână aici.
Exact! Și crede că are cea mai tare voce
din toate timpurile, dar nu e adevărat. E subțire și enervantă.
Scuze că vă întrerup, dar mă întrebam...
Sunteți supărate, dau tot timpul sunteți așa de răutăcioase?
Poftim? Vezi ce spui!
În primul rând, Brittany cam e stăpână aici.
E asistenta directoarei, și toți, mai puțin voi două, o adoră!
Apoi, are o voce minunată pentru că o exersează. E profesionistă.
Și, spre deosebire de voi, nu bârfește.
De se supără...
Inima mea
Bate pentru tine și numai pentru tine
Nu v-ați prins, băieți? Mergeam și scriam.
- Da, m-am prins. - Vai, Alvin, a fost ilar!
Te rog, după tine.
Cine și-a lăsat telefonul pornit? De câte ori să vă spun...
A fost al meu, dră Smith. Îmi pare rău.
Poftim?
Adică. de ce ar face-o?
Întâi mă lasă să intru înaintea ei,
apoi râde la gluma mea, care, apropo, n-a fost haioasă,
apoi își asumă vina pentru telefonul meu!
Pune ceva la cale!
Scuze că trag cu urechea,
dar când nu îți dai seama de ce cineva
dintr-o dată se poartă foarte diferit,
de obicei e din pricina... unui răpitor.
- Un răpitor? - Mă tem că da.
Pe bune, extratereștri ce-ți posedă trupul.
Dar nimeni nu crede în ei, ceea ce le oferă un avantaj.
Ia vezi pagina asta web!
- Asta ar explica... - Nimic.
Se pare că Brittany e deja posedată,
așa că, acum, treaba ei e să caute noi victime pentru alții.
Să fim serioși! Nu există răpitori!
Vezi? Ți-am spus. Nimeni nu crede!
Mă întreb cine-i va fi următoarea victimă?
Bună, Dave.
Bună, Britt.
Am adus căpșune proaspete și ciocolată...
Nu! David e alergic la căpșune!
Bună, Alvin. Am făcut și niște fursecuri.
A! Serios? De când faci fursecuri?
A, păi, m-am gândit să încep, și am avut în plus, și m-am gândit...
Da, mă rog. Pa!
A fost așa de penibil!
Dave! Nu le atinge!
Alvin, ce faci?
Îți salvez viața, Dave, asta fac.
Poftim?
Simon, Theodore, pas alergător sus, acum!
Doar atât spun, bine? Poate, doar poate,
pun puii de răpitori în fursecuri
și apoi, după ce le mănânci, te culci, foarte relaxat,
și-ți eclozează în stomac!
Da. Probabil... așa o fac. Mda.
Păi, noapte bună.
Bine că n-am mâncat un fursec.
Invazia fursecurilor? Nu.
Răpitori din fursecuri? Nimic. Nu e nimic despre fursecuri!
- Dave? - Nu-ți face griji. Eu sunt.
Nu puteam să risc să fiu recunoscută.
- Ce se petrece? - Dave! Ești bine?
Totul e în regulă, Alvin. Culcă-te la loc.
- Deschide ușa, Dave! - Alvin, sunt bine.
Bine, în regulă. Mă întorc la mine în cameră
și trag un somn bun. Ne vedem mâine.
În sfârșit am realizat cât de perspicace e Alvin.
Iar acum, e singurul lucru la care mă pot gândi.
- Nu poți să discuți cu surorile tale? - Mi-e prea jenă.
Păi, bine. Cum pot să ajut?
Mai întâi, promite-mi că nu vei spune nimănui.
E cineva în camera lui Dave și voi afla cine.
Păi, ar trebui să plec. Mulțumesc.
- Brittany? - Hopa, deghizajul meu...
Ea e răpitorul!
Cum explici asta?
Păi, știi tu, se poate ca Brittany să fie...
Spune-o! E un răpitor, iar Dave e următoarea victimă!
Nu. Nu vreau să mai aud.
- Dar... - Liniște!
- Dar... - Taci!
- Dar... - Termină!
Îmi dau seama că mă iubești
văd că îți pasă
Simt cum mă învălui
Cu ardoarea privirii tale
Dar, uneori devine Puțin prea mult
Așa că trebuie să-ți explic
Că mă bagi în boală
Începe să mă sperie De-ajuns e de-ajuns
Mă urmărești peste tot Întotdeauna...
Crezi că Dave a fost deja posedat de un răpitor?
Da! Se poartă foarte ciudat, exact ca Brittany!
Păi, e gazda perfectă pentru un răpitor.
Adică, e puternic și sănătos. Stai puțin. Dacă n-ar fi?
- Ce vrei să spui? - Dave are alergii?
La căpșune. De ce?
Pentru că vom face să fie foarte neplăcut
pentru un răpitor în corpul lui Dave.
Să-i dăm drumul.
Vrem să vorbim cu Dave,
și nu cu răpitorul care-l posedă!
- Putem să vorbim cu Dave, te rog? - Ce?
Hei! Nu mișca, nenea, sau orice creatură ai fi!
O găleată cu gem de căpșune îți atârnă deasupra capului.
Alvin!
Liniște! Eu dau ordinele!
Acum, poate știi
că Dave e foarte alergic la căpșune
și dacă îți ridici câtuși de puțin capul,
gemul ăla de căpșune se va scurge pe tine și vei suferi amarnic!
Înțelegi ce se petrece? E o situație înfricoșătoare.
Ți-ai pierdut mințile?
Nu tu pui întrebările, amice, ci eu.
Și întrebarea e dacă i-ai luat lui Dave mințile?
Răpitorii sunt duri!
A trecut mai bine de o oră și nu recunoaște nimic!
Ești așa de pedepsit!
Hei, nenea! Numai Dave îmi poate da ordine!
Bine, uite. Pierdem vremea. Să mergem direct la conducătorul lui.
Hei, Britt, ce mai faci? Ai putea să vii acum pe aici?
Vai, trebuie să fi știut că mă gândeam la el.
Chiar mă cunoaște.
Crezi că-s un răpitor?
Bine. Știi ce? Gata cu jocurile, acum.
Uite, aceștia sunt condițiile.
Nu ne vom gândi să-ți eliberăm amicul
decât dacă te întorci pe planeta de pe care ai venit,
și nu te întorci.
Crezi că-s un răpitor?
Ei bine, da. Dar nu am terminat cu condițiile, bine?
Îi vei readuce pe Dave și Brittany la normal!
Of! Bine. Astea-s toate condițiile?
Da. Astea-s. Sper că ți-ai învățat lecția.
Da, de numai!
M-am săturat de voi... oamenii de pe planeta Pământ.
Ei bine... Trebuie să plec. Să fac bagaje. E un drum lung.
- Da! - Da! Am reușit!
- Ai fost bestial, amice! - Alvin!
Bine. Mai bine plec.
Slavă cerului că a revenit la normal! Vin, Dave!
Traducerea și adaptarea: Oana-Meda Pop