‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצי'פמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- נסגור עסקה -‬
‫היי ג'ני. מסיבה אצלך...‬
‫אלווין!‬
‫לזה אני קורא מרתף נקי!‬
‫אלווין, תפסתי אותך ישן.‬
‫חלמתי שאני מנקה את המרתף. זה נחשב?‬
‫לא.‬ ‫-טוב. אני לא זקוק להטפה.‬
‫אחזור לעבודה. מי החנון הזה?‬
‫זה אני. אני זוכר את המטוס הזה.‬
‫בניתי אותי מקסמי שיניים. לקח נצח.‬
‫זרקו אותו כשעברנו.‬
‫אלווין, אני מבקש ממך‬ ‫כבר שלושה שבועות לנקות את הבלגן.‬
‫רגע אחד.‬
‫ת'יאודור, אני זקוק לקיסמים לבנות מטוס.‬
‫תוכל לנקות במקומי את המרתף כשאלך לקנות?‬
‫סיימון אמר לי לשאול אותו‬ ‫לפני שאני עושה לך טובות.‬
‫אני עושה את זה בשביל דייב. סיימון ידע מזה?‬
‫אני חושב שלא. זו הפתעה.‬ ‫להעניק לו את הילדות שהחמיץ.‬
‫בבקשה, ת'יאודור! בשביל דייב!‬ ‫-בסדר. אני מוכן.‬
‫מצוין!‬ ‫-אבל קודם, עליי לנסוע העירה‬
‫לקנות כרטיסים ל"דוב מדבר על קרח"!‬
‫מה? לא! ת'יאודור, אין זמן!‬
‫המרתף צריך להיות נקי לפני שדייב חוזר.‬
‫אבל טדי ממש רצה לבוא איתי לקנות כרטיסים.‬
‫לא נכון.‬ ‫-אבוא תמורת מנת דבש.‬
‫רואה? הוא אוהב לחכות בתור. זה מרגיע אותו.‬
‫בסדר! אני אקנה את הכרטיסים ואקח את טדי.‬
‫בוא, טד. נוסעים לעיר.‬
‫אל תשאיר את טדי במכונית לבדו.‬
‫הוא לא אוהב לחכות במכונית.‬
‫אבל הוא אוהב לחכות בתור? איזו בדיחה.‬
‫יופי. אור אדום.‬
‫אל תיעלב, טד, אבל היו לי‬ ‫נוסעים מגניבים יותר מקדימה.‬
‫מזל שמוקדם ולא רואים אותנו.‬
‫היי, אלווין! איזה חמוד!‬ ‫אתה מדבר עם הדוב שלך?‬
‫לא. חשבת שזה דובון?‬
‫לא. זה ציוד בילוש מתקדם ביותר.‬
‫אפשר לקבל חיבוק?‬ ‫-זו מצלמת מעקב אחרי הבייביסיטר?‬
‫לא, לא מצלמת מעקב אחרי בייביסיטר!‬ ‫-היי אלווין, מה נסגר עם הדוב?‬
‫זה לא דוב. זה ציוד...‬
‫מצלמת מעקב אחרי בייביסיטר. לתינוקות.‬ ‫-מה? לא! זה...‬
‫הוא דומה לדובי של אחי הקטן.‬ ‫-גם לאחי יש כזה.‬
‫הוא מתבייש שיש לו דובון.‬
‫היי!‬ ‫-תודה רבה לך, טד.‬
‫לא יכולת לפדח אותי יותר.‬ ‫-אתה נהדר.‬
‫נניח.‬
‫לא!‬
‫סיימון!‬ ‫-התשובה היא לא.‬
‫תקשיב לי לפחות. אני רוצה לבנות מטוס לדייב,‬
‫אבל קודם אני צריך לאסוף‬ ‫כרטיסים למופע בשביל ת'יאודור‬
‫שמנקה את המרתף.‬ ‫-בטח.‬
‫אז למה הבאת את הדוב המדבר?‬ ‫-הוא אוהב לעמוד בתור.‬
‫אבל עכשיו יש לי פנצ'ר.‬
‫תוכל להקפיץ אותי למוסך הצמיגים?‬
‫תעלה.‬
‫למה אנחנו כאן? אמרתי מוסך!‬
‫תירגע, בסדר?‬
‫אני רק צריך לתת משהו לאלינור.‬
‫בסדר!‬
‫היי!‬ ‫-שלום, אלינור.‬
‫הבאתי את הפומפונים שרצית.‬
‫אבל מה זה "מקרה חירום" אצל מעודדות?‬
‫כשאת קפטן נבחרת הספורט‬
‫ואת אמורה לבחור את הפומפון המושלם.‬
‫זה כבד מדי, כמו שאתה רואה.‬
‫זה קשיח מדי. אז, אני לא יודעת!‬
‫זה מרתק. אפשר ללכת?‬
‫סליחה? הפומפונים לא ינופפו את עצמם.‬
‫אני צריכה לראותם בפעולה.‬ ‫-אלווין, תעזור לה.‬
‫אתקן את הפנצ'ר, ניפגש במכונית,‬
‫ואז אתה תלך לאסוף את הכרטיסים ואת הקיסמים.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-מצוין!‬
‫זה לא עובד בשבילי. נסה את הסגול.‬
‫ותוכל להרים קצת את הרגל?‬
‫כן! זה נהדר!‬
‫ועכשיו נשתף את זה ברשת.‬
‫לא, בבקשה! רק עזרתי לאלינור!‬
‫סיימון מתקן את הגלגל‬
‫כדי שאקנה קיסמים למטוס של דייב.‬
‫ואז אעמוד בתור לקנות כרטיסים‬ ‫ל"דוב מדבר' לת'יאודור!‬
‫כרטיסים ל"דוב מדבר"? זה תור ארוך בטירוף.‬
‫לא תצליח.‬
‫אבל במקרה נודע לי שלמרינה רודנציה‬ ‫יש כרטיסי וי-איי-פי מיותרים.‬
‫למה אנחנו מחכים? בואי נלך אליה.‬
‫אני לא פנויה.‬
‫יש לי אודישן בעוד 20 דקות‬ ‫ואין לי מישהו לקרוא איתו!‬
‫בסדר, אני אקרא איתך.‬
‫אבל אז ניקח את הכרטיסים.‬ ‫-סגרנו!‬
‫יש לכם מזל. אני אדם עסוק ביותר.‬
‫יש לי הפסקה של חמש דקות בין עיסוי הבוקר‬
‫לנמנום של לפני הצהריים. אז שיהיה בהצלחה.‬
‫נוויל, אמרתי לך שאם אתה בא עם אבא לעבודה‬
‫אתה יושב וקורא בשקט.‬
‫מי רוצה לשחק?‬
‫מי זה?‬ ‫-מי, זה? דוב מדבר.‬
‫אני יכול לקבל אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אבל התרגשתי מאוד‬ ‫כשאמרת שאני יכול לקבל אותו.‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫אלווין.‬
‫בסדר, רגע. אתה יכול לשחק איתו.‬
‫אני אוהב אותו כל כך.‬ ‫הוא החבר הכי טוב שהיה לי.‬
‫טוב. נתחיל.‬
‫הו, ברנטלי, אני אוהבת אותך! באמת!‬
‫אבל אתה יודע שתמיד חלמתי‬ ‫להיות אסטרונאוטית.‬
‫לא, יקירתי! אל תטוסי!‬ ‫אל תטוסי למאדים עכשיו!‬
‫תמיד אתה מחליט! נמאס לי!‬
‫שלום, ברנטלי.‬ ‫-לא, בלה! למה?‬
‫בלה!‬
‫סוף הסצנה.‬ ‫-זה היה מעולה!‬
‫בריטני, היית טובה. קיבלת את התפקיד.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫בריט, בואי נלך למרינה רודנציה‬
‫וניקח את הכרטיסים לת'יאודור!‬
‫כאן האמפרי. דבר איתי.‬
‫אוקיי. ביי.‬
‫מצטער, ילדים. הסרט בוטל.‬ ‫-מה? אתה צוחק!‬
‫המטוס של הצוות מהוליווד התקלקל.‬
‫רגע. אם אשיג לכם מטוס, תעשו את הסרט?‬
‫בהחלט! רעיון לסרט: ילד מציל את ההפקה.‬
‫ואז אבא לוקח את נוויל לאכול גלידה.‬
‫מרשה, את יכולה להוציא את נוויל לטיול?‬
‫למה אנחנו בבית של ביגי לארג'?‬
‫כי לאמני היפ הופ מצליחים‬
‫יש פתרון לכל בעיה.‬
‫יש לי בעיה רצינית, אחי,‬ ‫ואני לא יודע מה לעשות.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-החברה שלי עזבה אותי.‬
‫היא חושבת שאני לא מקשיב לה.‬
‫ביגי, היא תחזור.‬ ‫-ברור שכן.‬
‫בינתיים, תוכל להשאיל לנו את המטוס שלך?‬
‫לא! היא לקחה את המטוס!‬
‫תגידי לג'נט לפגוש אותנו בשדה התעופה!‬
‫תודה שבאת, ג'נט.‬ ‫-ברור! אני מתה על טיפול זוגי.‬
‫זה הלך יופי.‬
‫אז? כולם מרגישים טוב. מה באשר למטוס?‬
‫הוא שלך.‬
‫פעם לא ידעת מה לעשות, נזקקת לעזרה‬
‫הגעתי לתת כתף, יצאנו מהצרה‬
‫כעת אני זקוק לך, אל תאכזב אותי‬
‫בוא נאסוף את השברים, לאט-לאט‬
‫הושט לי יד או שתיים‬
‫אני לא מצליח לבד, אבל אולי בשניים‬
‫הושט לי יד או שתיים, תן עזרה קטנה‬
‫אנא, הושט לי יד‬
‫רגע!‬
‫שכחתי את הדוב!‬
‫זהירות, זה חם. אפשר לקבל את הכובע שלך?‬
‫היי נוויל. טדי צריך ללכת.‬
‫לא נכון. הוא צריך לגמור את התה.‬
‫לא. הוא עייף. הוא צריך ללכת הביתה לנוח.‬
‫לא! הוא צריך לגמור את התה.‬
‫לא. זמן מנוחה!‬ ‫-לא!‬
‫תן לי אותו!‬
‫נוויל, רוצה גלידה?‬
‫בטח!‬ ‫-מרשה?‬
‫בסדר.‬
‫אתה החבר הכי טוב שלי.‬
‫ביי, טדי!‬
‫ת'יאודור, הקיסמים והכרטיסים אצלי!‬ ‫מה?‬
‫ת'יאודור, מה אתה עושה?‬ ‫-אני אופה עוגיות, כמו שביקשת.‬
‫הכרטיסים אצלך! תודה, אלווין!‬
‫אבל...‬ ‫-אלווין, הייתי במרתף עכשיו.‬
‫דייב, אני יכול להסביר...‬ ‫-אלווין, תפסיק.‬
‫ביקשתי דבר אחד! מה עשית כל היום?‬
‫מה עשיתי? רק שיקמתי מערכת יחסים,‬ ‫הצלתי סרט קולנוע,‬
‫סידרתי תפקיד לבריט,‬
‫הרסתי את התדמית שלי בעיני אמבר ואנני,‬
‫מצאתי את הפומפון המושלם,‬
‫הייתי שמרטף של הדובי המטופש עם השטויות‬
‫שהוא פולט, השגתי כרטיסים ל"דוב מדבר",‬
‫התרוצצתי בעיר, בקושי השגתי קיסמים...‬
‫רגע, אלווין. עצור. קיסמים?‬
‫וואו, אלווין.‬ ‫אני לא יודע מה לומר. זה ממש נחמד.‬
‫תודה, דייב. משום מה יש לי הרגשה‬
‫ששכחתי משהו.‬
‫זו עבודה לשני אנשים ואחד מאיתנו לא מגיע.‬
‫סיימון, תודה! אעזור לך!‬
‫אין בעד מה, אלווין.‬ ‫אני מטפל בזה. מה עם החלק שלך?‬
‫אה, אתה לא פה. נכון! אלווין!‬
‫- הלוחש לתינוקות -‬
‫אלווין, אתה בסדר?‬ ‫-אתה חושב שהיא ראתה אותי נופל?‬
‫מי?‬ ‫-הנערה היפה.‬
‫זו שאני רוצה לבלות את שארית חיי עימה.‬
‫אל תסתכל! היא מסתכלת?‬
‫אמרתי לא להסתכל!‬
‫הנערה עם העגלה שמדברת עם קווין?‬
‫קווין? עגלה? היא נשואה? אלה הילדים שלה?‬
‫לא יודע.‬ ‫-תהיה קול. אל תסתכל.‬
‫מה היא עושה כעת?‬
‫מטביעות רגליה אני מסיק שהיא הולכת מכאן.‬
‫לאן היא הולכת?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫היי, קווין! אני רוצה שתתרחק ממנה.‬
‫שמתי עליה עין עוד לפני שנולדת!‬
‫זה לא נשמע לי הגיוני. היא בת דודה שלי.‬
‫זה לא... בת דודה שלך?‬
‫כן. המשפחה שלה מבקרת אצלנו.‬
‫איזה דיכאון.‬ ‫-איך זה דיכאון?‬
‫היא בסדר, אבל יש לה שני אחים תאומים.‬
‫מפונקים בני שנתיים. סיוט!‬ ‫ואנחנו אמורים לשמור עליהם.‬
‫כל יום אחרי בית הספר אנחנו באים איתם לכאן.‬
‫סליחה. סיימון.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫חם כאן!‬
‫ששש. איפה המוצץ שלך?‬
‫בהצלחה לי!‬
‫קווין! מפתיע שנפגשנו כאן.‬
‫הפתעה? אמרתי לך אתמול שאני בא לפה כל יום.‬
‫מי הנערה הנאווה הזו?‬ ‫-אמרתי לך, בת דודתי, מארי אן.‬
‫ואלה שני המפונקים הקטנים שהזכרתי.‬
‫ומי זה פה?‬
‫זה? תינוק של השכנים שמצאתי זוחל בסמטה,‬
‫מחפש מזון.‬
‫חשבתי שאקח אותו לפארק ושם נטייל‬
‫בנוף ירוק, הרחק מהבקבוקים השבורים‬
‫ומהפחיות החלודות המוכרות.‬
‫אני ממש אוהב בני שנתיים.‬
‫בני כמה האחים שלך?‬ ‫-אמרתי לך. הם בני שנתיים.‬
‫שנתיים? מה? אני לא מאמין. איזו הפתעה.‬
‫הפתעה? כבר אמרתי... אתה מקשיב בכלל?‬
‫קווין, יש לי רעיון.‬
‫בזמן שנחלוק את חיבתנו לבני שנתיים,‬
‫אולי אתה תלך מפה?‬
‫באמת?‬ ‫-מהר כמו ארנבון.‬
‫אולי החבר ירצה לשחק עם אחיי.‬
‫לא! אני לא לרצות!‬ ‫-מסכנון.‬
‫הוא חסר נימוסים, כי גדל בסמטאות וזה.‬
‫זה לא יפה במיוחד.‬
‫מה שמו?‬ ‫-השם שלו? כן.‬
‫ובכן... ראטסו.‬ ‫-ראטסו?‬
‫ככה קוראים לו ברחוב. קדימה, ראטסו. בוא!‬
‫הוא ביישן קטן.‬
‫אתה רוצה את הממתק או לא?‬
‫אל תשכח את הדלי והכף.‬
‫לך לדרכך ושחק יפה.‬
‫אני כל כך אוהבת תינוקות.‬ ‫תמיד אהבת תינוקות?‬
‫הצילו!‬
‫האהבה ליצורים האלה התחילה לפני שנים רבות.‬
‫זה שלי!‬ ‫-שלי!‬
‫שלי!‬ ‫-שלי!‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬ ‫-ילדים, הם לא זקוקים להרבה.‬
‫מספיק לתת להם דלי וכף.‬
‫הצילו!‬
‫איך אפשר לעמוד בפני הלחיים השמנמנות?‬
‫הצילו!‬ ‫-הוא בסדר?‬
‫הוא בסדר. כלומר, ככה זה בנים.‬ ‫אוהבים לשחק קשוח.‬
‫אז בקיצור, התינוק המתוק הזה, הוא מנסה...‬
‫קשרת אותם לעץ?‬
‫כן. מצטער, אני לא מצטער.‬
‫ת'יאודור, אתה לא מבין.‬
‫אני אוהב אותה! היא הנשמה התאומה שלי.‬
‫עוד נשמה תאומה? טוב, מה לעשות?‬
‫תהיה יד ימיני. יד ימיני התינוקית.‬
‫עד שהיא תבין שאינה יכולה לחיות בלעדיי.‬
‫זה אמור לקחת ימים ספורים.‬
‫כמה ימים?‬ ‫-אתה אח נפלא!‬
‫אדם צריך תמיד, מישהו שהוא‬
‫חבר לחיים‬
‫אתה גחלילית בחשכה‬
‫כשאני בכביש ואני רואה את פניך‬
‫אני מרגיש שהגעתי הביתה‬
‫אני בא הביתה‬
‫בא הביתה, לכאן אני שייך‬
‫אתה גחלילית בחשכה‬
‫כשאני בכביש ואני רואה את פניך‬
‫אני מרגיש שהגעתי הביתה‬
‫אני בבית‬
‫נמאס לי להיות יד ימינך.‬
‫אמרת שזה רק לכמה ימים.‬ ‫אם היא עוד לא אוהבת אותך...‬
‫עצור. מה אתה טוען? שהיא לא מחבבת אותי?‬
‫לא. קשה לומר אם היא מחבבת אותך‬ ‫בגלל מי שאתה,‬
‫או כשותף לשמירטופים.‬
‫צודק. אני צריך לשאול אותה‬ ‫כשניפגש בלי התינוקות.‬
‫רק שנינו. אני יודע! אזמין אותה לסרט.‬
‫סליחה? אפשר קצת פרטיות, בבקשה?‬
‫זה טלפון סלולרי, אלווין. גם אתה יכול לצאת.‬
‫טוב, חבר'ה. אפשר להיכנס.‬ ‫-נו?‬
‫היא תבוא לסרט?‬
‫בהחלט. אבל לא איתי.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫אז עם מי היא הולכת?‬
‫לא שאלתי. אבל ברוב חוצפתה‬ ‫ היא ביקשה שאשמרטף!‬
‫בטח העמדת אותה במקומה.‬ ‫-ועוד איך!‬
‫אמרתי לה להביא את התאומים בארבע.‬
‫מה? אתה רציני?‬ ‫-אני אוהב אותה, סיימון.‬
‫ואהבה גורמת לך להיות נואש.‬
‫זה בסדר, הכול בסדר. לא לדאוג.‬
‫אני כבר לא יודע. פשוט לא יודע.‬
‫ת'יאודור, על הרצפה! תזחל כמו תינוק.‬
‫איך אני נראה?‬ ‫-אתה...‬
‫שקט! אתה תינוק, שכחת?‬
‫קדימה.‬ ‫-ואטסי!‬
‫אני אסירת תודה. רק עליך אני סומכת.‬
‫בטח, כמובן. אין בעיה.‬
‫תודה.‬ ‫-תבלי.‬
‫נתראה אחרי הסרט.‬
‫לא תעזור לת'יאודור עם התאומים?‬
‫אני סובל פה!‬
‫אלך לקולנוע לראות עם מי היא יוצאת!‬
‫אם היא תראה אותך?‬
‫אתה אמור לשמור עליהם.‬
‫שמע, התוכנית לא תמיד מושלמת, סיימון.‬
‫אחשוב על משהו.‬
‫היי! בלי לעקוף.‬ ‫-תירגע, אני לא עוקף.‬
‫אלווין?‬ ‫-היי, שלום...‬
‫לא אמרת שאלווין שומר על התאומים?‬
‫יש בעיה?‬ ‫-בעיה? לא.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-מי שומר על האחים שלי?‬
‫כן. בעניין הזה, אחי ת'יאודור.‬
‫קווין, תגיד לאבא שלי שהלכתי. נתראה בערב.‬
‫אבא שלך פה?‬ ‫-אלווין, אני לא מאמינה שעזבת אותם.‬
‫חכי!‬
‫מארי אן, האחים שלך בסדר!‬ ‫-אני רוצה לראות.‬
‫רואה? הם שמחים.‬ ‫-איפה אחיך?‬
‫מי משגיח עליהם?‬ ‫-פרחח קטן.‬
‫אני כבר חוזר. חיתול רטוב!‬
‫שלום, מארי אן. אני ת'יאודור. הייתי...‬
‫בדיוק. הוא היה רגע במטבח‬ ‫והכין אוכל לתינוקות.‬
‫נכון.‬ ‫-איפה ראטסו?‬
‫אסור להשאירו לבד.‬ ‫-ראטסו?‬
‫הוא ישן.‬
‫כן, נכון. השכבתי אותו לנוח.‬
‫ואטסי!‬ ‫-ששש. ראטסי ישן.‬
‫אם תהיו בשקט, אראה לכם.‬
‫לא! ראטסי לא שם.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-למעלה. ישן.‬
‫לא ראית אותו‬
‫כי ת'יאודור העלה אותו בדרך האחורית.‬
‫ואטסי!‬ ‫-הם רק רוצים לראות אותו.‬
‫הם יהיו בשקט.‬ ‫-מהר! תעלה למעלה!‬
‫טוב, הינה התינוק. הם ראו, בואו נלך.‬
‫אלווין, תוכל להישאר פה עם התאומים?‬ ‫נראה שהם עצבניים.‬
‫אני רוצה לשאול את ת'יאודור כמה שאלות.‬ ‫-מה?‬
‫ת'יאודור?‬ ‫-כן.אני כאן!‬
‫הם אכלו הרבה מתיקה?‬
‫-כן.‬ ‫-באמת?‬
‫כלומר, לא. בלי מתיקה!‬
‫מיד אשוב.‬
‫בחייכם. תהיו בשקט.‬
‫ואטסי!‬ ‫-ואטסי!‬
‫שמעתי אותם בוכים.‬ ‫-בוכים? מי?‬
‫לא חשוב. אני כנראה משתגעת.‬
‫ואטסי.‬ ‫-ואטסי!‬
‫ראטסי!‬ ‫-מה? לא.‬
‫נתת לו לצאת מהחלון?‬ ‫-הוא ילד רחוב.‬
‫הוא רצה אוויר צח!‬ ‫-הוא בורח!‬
‫את יודעת, הוא הרי לא גר כאן.‬
‫הוא כנראה מתגעגע.‬
‫אני לא מאמינה שסמכתי עליך עם האחים.‬
‫מארי אן, חכי!‬
‫מצטער על מארי אן.‬ ‫-לא נורא, ת'יאודור.‬
‫למדתי רבות מהיחסים האלה.‬
‫יופי, אלווין. באמת?‬ ‫-מה למדת?‬
‫שתינוקות הם מגנטים לבחורות! מי היה מאמין?‬
‫תראה את החליפה שקניתי לך.‬
‫לא!‬ ‫-זו לא התגובה שרציתי, בחור צעיר.‬
‫חשבתי שנלך לקניון ונראה כמה בנות‬
‫מתחילות איתנו.‬ ‫-לא!‬
‫ת'יאודור, חכה!‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬