‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצ'יפמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- תיבת הנגינה -‬
‫אוהדי ספורט,‬
‫תהיה תוספת זמן משולשת אם הוא יבקיע עכשיו!‬
‫אלווין המדהים נגד ת'יאודור המופלא.‬
‫מה? רגע! פסק זמן.‬
‫אני ת'יאודור המדהים. אתה אלווין המופלא.‬
‫אתה מתכוון, אלווין הכעוס בקטע מופלא?‬
‫לא!‬
‫מה העניין?‬
‫אל תזוז.‬
‫נלך ברגע שהיא תסתלק.‬
‫שלום אלווין ות'יאודור.‬
‫היי.‬
‫אני מצטער! לא התכוונתי...‬
‫גררו אותי לזה, מה שזה לא היה,‬
‫ואמרתי, "לא. אני לא מוכן!"‬
‫המנהלת תכעס. לא אקח בזה חלק...‬
‫אלווין, אני לא מענישה אותך.‬
‫מה?‬
‫אני מחפשת את החתולה שלי, ביאטריס.‬ ‫היא נעלמה.‬
‫אשמח לעזרה בתליית פוסטרים בשכונה.‬
‫אם אפשר.‬
‫אין בעיה! ת'יאודור, תעזור למנהלת.‬
‫זה האחרון.‬ ‫-את חושבת שמישהו ימצא את החתולה שלך?‬
‫אני מקווה מאוד, ת'יאודור.‬ ‫אני מתגעגעת אליה מאוד.‬
‫"גברת מנהלת, אני מצטער מאוד שחתולתך אבדה."‬
‫זה לא טוב.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫כותב מכתב למנהלת,‬ ‫בתקווה שהיא תמצא את החתולה.‬
‫אבל אני לא יודע מה לומר בדיוק.‬
‫זה מאוד מתחשב.‬
‫הייתי כותב משהו מהלב. אוי, אני מאחר!‬
‫מהלב?‬
‫"גברת מנהלת יקרה, הלב שלי עצוב בגלל..."‬
‫לכל הרוחות!‬
‫דייב? אוכל לתת לה את זה במקום?‬
‫בטח. אני חייב לרוץ, ת'יאודור.‬
‫ת'יאודור, זה כל כך נחמד ומתוק מצידך.‬
‫אני יודע שזה לא כמו החתולה,‬
‫אבל אולי היא תשמע את השיר ותחזור.‬
‫אנצור את זה לעד.‬
‫מה אתה מזמזם שם?‬ ‫-משהו שמעודד אותי.‬
‫אתה בטוח לגמרי,‬
‫מוכן להישבע בחייך, שתיבת הנגינה נגנבה?‬
‫בהחלט! אני תמיד שם אותה במגירה‬ ‫וחיפשתי בכל מקום.‬
‫טוב. עוד משהו חסר? לא במקום? נראה מוזר?‬
‫לא ששמתי לב.‬ ‫-זה משונה, נכון?‬
‫שמישהו נכנס לפה,‬
‫חומק בשקט, ואז לוקח רק תיבה?‬
‫היא יקרה מאוד, אני מניח.‬ ‫-לא. אבל...‬
‫יש לה ערך רגשי.‬
‫ערך רגשי. אתה אומר לי שזו מתנה מסבתא?‬
‫כן, נכון.‬ ‫-טוב, שאלה רצינית.‬
‫שאדרוש חיפוש ארצי‬
‫או שהמשטרה תספיק?‬
‫לא בטוח שצריך את כל המשטרה, אבל תודה...‬
‫לא! מר סביל, זה תיק רציני!‬ ‫תיבת נגינה נעלמה!‬
‫לא אשן עד שזה ייפתר.‬
‫וכשאתפוס את הגנב, תהיה בטוח‬
‫שנזרוק את הפושע הזה לכלא לשארית ימיו.‬
‫יום טוב לך!‬
‫מה?‬
‫ברוכים הבאים לפרק חדש של "פשועים במנוסה".‬
‫נציג לכם סיפור של טרגדיה ובגידה.‬
‫סיפור של ילד שהפנה עורף למשפחה שאהבה אותו.‬
‫גנב את תיבת הנגינה של הסבתא-רבתא שלו.‬
‫ושילם מחיר כבד!‬
‫סליחה, אדוני. נדמה לי שזו... הדייסה שלי?‬
‫כבר לא, טיפשון.‬
‫ואם תגיד משהו לשומרים,‬ ‫אתה תהיה הדבר הבא שאוכל!‬
‫הצילו! בבקשה!‬
‫ת'יאודור, אתה בסדר?‬ ‫-לא. כן! להתראות!‬
‫משונה ביותר.‬
‫תיבת נגינה? איזה בזבוז זמן.‬
‫ת'יאודור?‬
‫"המוצא מתבקש ליצור קשר עם דיוויד סביל."‬
‫דייב? ראית את ת'יאודור?‬ ‫-לא. אלווין!‬
‫לא ראית תיבת נגינה, נכון?‬
‫היא נעלמה והיא חשובה לי מאוד.‬
‫היא השמיעה מנגינה יפהפייה.‬
‫אתה מכיר אותה?‬ ‫-את המנגינה? לא.‬
‫זו סתם מנגינה קליטה.‬ ‫טוב, חייב לזוז. המון שיעורי בית.‬
‫בסדר, ת'יאודור, מה קורה?‬
‫וזו כל האמת, ושום דבר מלבד האמת.‬
‫אני לא רוצה ללכת לכלא, אלווין.‬
‫אבל השוטר אמר שהוא יזרוק את הגנב לכלא.‬
‫בסדר. מה שנחליט עכשיו,‬
‫ברגע זה, יקבע את עתידך לתמיד!‬
‫אתה מוכרח להמציא סיפור טוב.‬
‫אבל, בלי לחץ.‬ ‫אולי כדאי שנדבר עם סיימון.‬
‫תעשה לי טובה. אין לו רעיונות טובים.‬ ‫-אולי ג'נט?‬
‫ג'נט? זה לגמרי גדול עליה.‬
‫אלינור?‬ ‫-היא עלולה לפטפט.‬
‫אז מי?‬
‫אומר לך. בריטני!‬ ‫-אתה חושב שהיא תעזור לי?‬
‫ת'יאודור, בחייך.‬ ‫כשאני מבקש משהו, התשובה היא...‬
‫בשום אופן!‬ ‫-מה? מדברים פה על כלא!‬
‫לת'יאודור לא מתאים לשבת בכלא, בריטני.‬
‫קודם כול, אני לא מאמינה‬ ‫שת'יאודור לקח את התיבה.‬
‫אני מאמינה שאתה לקחת! כדי להתחנף למנהלת.‬
‫פה את...‬ ‫-עצור! לא סיימתי.‬
‫עם זאת, לא ארצה שדייב יאבד‬ ‫את תיבת הנגינה של סבתו.‬
‫אבל הדרך היחידה להחזירה‬
‫היא שתאמר את האמת למנהלת.‬
‫באמת? לתת דברים שאינם שלך? תתבייש!‬
‫אני יכול לדבר?‬ ‫-כן.‬
‫האמת לא עובדת.‬ ‫-מנין לך?‬
‫כי אמרתי לך את האמת ואת לא מאמינה לי.‬
‫בוא, ת'יאודור. יש לנו הרבה עבודה.‬
‫איך אוכל לשמח אותך?‬
‫אולי לתת מתנה, לחימום הנשמה‬
‫איך אוכל לשמח אותך?‬
‫עבור חיוך אתן הכול, יהיה כיף גדול‬
‫כל דבר, בכל מקום‬
‫מה שתרצי, אשלח לך‬
‫אני רק רוצה לראותך מחייכת‬
‫מה תרצי שאביא, מה תרצי שאשיר‬
‫אני רק רוצה לראותך מחייכת‬
‫איך אוכל לשמח אותך?‬
‫אולי לתת מתנה, לחימום הנשמה‬
‫איך אוכל לשמח אותך?‬
‫עבור חיוך אתן הכול, יהיה כיף גדול‬
‫היי,דייב.‬ ‫-היי, חבר'ה. מה אתם עושים?‬
‫מה אנחנו עושים? שום דבר מיוחד.‬
‫רק שוברים את הראש בעניין תיבת הנגינה!‬
‫יש לכם רעיון מי לקח אותה?‬
‫עדיין לא. אבל מתקרבים ללכידתו, זה בטוח.‬
‫אבל כל בלש אמיתי, כמוני,‬
‫יודע שתמיד מתחילים בזירת הפשע. הבה ניגש.‬
‫טוב, בוא נעבור על כל הפרטים,‬ ‫ואני מתכוון שאין פרט שהוא קטן מדי,‬
‫ביום שבו התבצע הפשע האמור.‬
‫ראשית, איפה ישבת?‬ ‫-בפינת העבודה שלי.‬
‫יפה. תוכל להראות לנו את הפינה?‬
‫בדיוק כאן.‬ ‫-אבקש מהמושבעים לציין‬
‫שהקורבן-לכאורה יושב בפינת העבודה שלו.‬
‫אנא המשך, מר סביל.‬ ‫-עיינתי בכמה מסמכים...‬
‫באילו מסמכים, מר סביל?‬
‫התעודה שלך. שוב קיבלת בלתי מספיק...‬
‫מתנגד! לא רלוונטי! היצמד לעובדות המקרה.‬
‫שמע, אלווין. ישבתי פה.‬ ‫אני זוכר את תיבת הנגינה.‬
‫ניגשתי לחפש אותה והיא נעלמה.‬ ‫-מעניין מאוד.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫התוכל לשחזר במדויק את פעולותיך‬ ‫באותו היום, מר סביל?‬
‫עמיתי ואני נזדקק להפסקה קצרה.‬
‫אבל נחזור אליך בהקדם.‬
‫גנבת!‬ ‫-אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫אלווין, הכול בסדר?‬ ‫-כן, גבירתי.‬
‫כן, הכול נהדר.‬
‫אלווין, תגיד שוב לת'יאודור‬ ‫כמה אני אוהבת את תיבת הנגינה.‬
‫אומר לו. תודה!‬
‫אני יודע שזה לא מושלם,‬ ‫אבל זה עדיף על כלא, אז...‬
‫אתה תתחבא ביער עד שנפתור את העניין.‬
‫ואני אביא לך אוכל כל יום.‬
‫תביא עוגיות. הרבה.‬
‫מה קורה?‬
‫בעצם, עזבו. לא רוצה לדעת.‬
‫אולי אני צריך לספר את האמת.‬ ‫-וללכת לכלא?‬
‫בחייך, ת'יאודור. תחשוב רגע!‬
‫אולי תשוחרר מוקדם בגלל התנהגות טובה.‬
‫אבל אתה מוכן לקחת סיכון?‬ ‫-לא!‬
‫בדיוק. נגניב אותך הלילה, כשסיימון יחרופ.‬
‫לא! תראה!‬
‫מה היא עושה פה?‬
‫לא ברור? היא רוצה לראותך‬ ‫נלקח על ידי המשטרה.‬
‫עליך לרוץ.‬
‫לרוץ כמו שלא רצת מעולם, ואל תביט לאחור!‬
‫אוי, מה אלווין עשה הפעם?‬
‫זה לא אלווין.‬
‫ראיתי את הפוסט שלך באינטרנט‬ ‫ואני חושבת שהתיבה שלך אצלי.‬
‫נהדר!‬ ‫-אני לא רוצה ללכת לכלא!‬
‫ת'יאודור!‬
‫אתה לא הולך לכלא.‬ ‫-לא? באמת?‬
‫היי! זו החתולה שלך.‬ ‫-ביאטריס!‬
‫תראו מה זה! אני מוצא תיבת נגינה,‬
‫ועכשיו מצאתי את החתולה של המנהלת.‬ ‫רגע, אין פרס למוצא?‬
‫נניח, יום חופש מבית הספר? או שניים?‬
‫לא לי לקבוע את ערכה של החתולה שלך.‬
‫אלווין!‬
‫- משלוח מיוחד -‬
‫חבר'ה, בואו לכאן! יש לי חדשות טובות ורעות.‬
‫אתה שולח אותנו לגור עם מפלצת?‬
‫מה? אלה חדשות רעות.‬
‫לא, ת'יאודור. החלטתי לקחת לי‬ ‫יום למשחק גולף‬
‫ואתם תהיו עם שמרטפית. מצטער.‬
‫בחייך!‬ ‫-זה לא הוגן.‬
‫אז מה החדשות הטובות?‬ ‫-שאני הולך לשחק גולף.‬
‫אה, אתה תשחק גולף? אז מה החדשות הטובות?‬
‫בשבילנו!‬ ‫-היי, את בטח גברת היברט.‬
‫רגע אחד. אלה אלווין, סיימון ות'יאודור?‬
‫נכון.‬ ‫-הו, לא!‬
‫עוד מישהו נעלב קצת?‬ ‫-הלך לי היום.‬
‫דייב, אנחנו לא צריכים שמרטף.‬
‫אנחנו כמעט לגמרי בוגרים.‬
‫יש לנו סטייל מבוגר.‬ ‫אנחנו בוגרים ביחס לגובה שלנו.‬
‫למה שנזדקק לשמרטף?‬
‫כי הבטחתי לשכנים שלא אשאיר אתכם לבד.‬
‫כי שברתם את ברז הכיבוי‬
‫ושברתם 3 חלונות במשחק בייסבול,‬
‫והצפתם את החצר של טפר.‬
‫קודם כול, אלה היו תאונות.‬
‫לא אשמתי בדיוק.‬ ‫אתה לא יכול לתייג את זה כ"אחריותי".‬
‫כי אני לא יכול להיות אחראי אם לא התכוונתי.‬
‫זה משהו שקרה אבל לא יכול לשמש נגדי...‬
‫ודייב, הרשה לי לציין שכל המקרים האלה‬
‫קרו כשאתה שמרת עלינו.‬ ‫-מה אתה טוען?‬
‫שאם לא תשים את אלווין בכלוב,‬
‫תמיד ייתכן שמשהו יקרה.‬
‫כאילו תשים אותי בכלוב.‬
‫נכון, דייב? דייב!‬
‫מובן שלא.‬
‫ואם נבטיח להישאר בחצר האחורית?‬
‫אני אלך לשחק גולף ואסמוך על זה‬ ‫שהכול יהיה בסדר כאן.‬
‫אבל שלא אתחרט על זה.‬
‫דייב, תדע שאני מעריך את האמון שלך.‬
‫ואל תדאג. אשים עין על שני אלה.‬
‫שלום, דייב! תבלה.‬ ‫-ביי!‬
‫מטרת המשחק היא לפגוע בעץ!‬
‫כן! גבירותיי ורבותיי,‬
‫כשחשבתם שהוא לא יכול להשתפר עוד,‬ ‫עשה את הבלתי אפשרי!‬
‫סיימון הצליח להשחיל עוד אחד.‬
‫ברור שהוא לא יריב ראוי לאלווין...‬
‫ת'יאודור? תורך.‬ ‫-אתה בטוח שדייב מרשה?‬
‫אנחנו משחקים פריסבי בחצר האחורית.‬
‫מבין? אין פחות מסוכן מזה.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫ניצחתי?‬
‫אבל הבטחנו לדייב שלא נצא מהחצר.‬
‫נכון, ת'יאודור. אבל אתה בטח זוכר‬
‫שאמרנו את זה לפני שהעפת פריסבי‬ ‫לחלון של גברת קרונר.‬
‫זה משנה את הכול!‬
‫אי אפשר לקיים הבטחה כשהפריסבי עף.‬
‫יש חוק בעניין הזה.‬
‫אבדוק את החלון.‬
‫הינה הוא. חבר'ה, זו משימה קצרה ומדויקת.‬
‫ניכנס, ניקח את הצלחת ונצא.‬ ‫-אלווין, בוא לא נעשה כלום. כרגע...‬
‫אלווין!‬
‫חבר'ה, תראו!‬
‫אלווין, תפסיק לעשות שטויות!‬
‫נכון. חבר'ה, תעזרו לי להעמיד את זה.‬
‫חתלתול חמוד.‬
‫איפה המפתחות שלי?‬ ‫-גברת קרונר! תתחבאו.‬
‫אם תמצא אותנו, היא תספר לדייב!‬
‫ת'יאודור, לקופסה!‬
‫רגע. אני צריכה לסגור את זה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אני לא רואה.‬
‫גם אני לא רואה, כי אתה דורך לי על הראש!‬
‫אני מוכרת את כל צעצועי הילדות שלי.‬
‫זה נחמד.‬
‫אני לא מחבבת אותו, הוא לא מקשיב לי.‬
‫מה עוד אוכל למכור?‬
‫אתה תעיר אותה!‬ ‫-אז די לקשקש!‬
‫מי מקשקש? אני מנסה להציל אותנו!‬
‫ריבוע?‬
‫לא? פרצוף חמודי מרובע? חייכני מכנסמרובע?‬
‫דני קופסני!‬
‫שאלתי, איפה הקופסה שת'יאודור היה בה?‬
‫קודם כול, סיימון, אתה גרוע בזה.‬
‫ושנית,‬
‫אין לנו זמן למשחקים כשתי'אודור נעלם!‬
‫אלווין, תראה!‬ ‫-היא שלחה את ת'יאודור בדואר?‬
‫למה, למה‬
‫אני זז כה לאט‬
‫כשאני רץ בכל הכוח‬
‫ומוכן לתזוזה‬
‫אבל, ובכן‬
‫אתה בטח יודע‬
‫שאני ממהר מאוד‬
‫כדי להשיג אותך‬
‫כי שווה לרדוף אחריך‬
‫ואני מקווה שאתה יודע‬
‫לא יכול לעצור, מוכן לתזוזה!‬
‫תודה!‬
‫ת'יאודור?‬ ‫-כאן!‬
‫מצאנו אותך! תחזיק מעמד.‬
‫לא קל להציל אותך, ת'יאודור. שתדע.‬
‫אל תדאג. הסכנה חלפה.‬
‫לא!‬
‫כלבלב! עצור!‬ ‫-סיימון, מה נעשה?‬
‫ת'יאודור?‬
‫גמד!‬ ‫-זו הקופסה הלא נכונה!‬
‫נצטרך לספר לדייב את האמת.‬
‫שיחקנו בתמימות בחצר האחורית, כמו שהבטחנו.‬
‫ת'יאודור זרק פריסבי והלכנו להביא אותו,‬
‫כמו שכל ילד היה עושה,‬ ‫ עדיין מתעסקים בעניינינו.‬
‫ואז ת'יאודור נשלח בדואר...‬
‫או שניקח את הקופסה הנכונה מהמשאית.‬
‫כמובן! בוא!‬
‫רגע!‬
‫אתה בסדר, ת'יאודור. אל תדאג.‬
‫אתה בקופסה חמימה ונחמדה, הרחק מ...‬
‫איפה אני?‬
‫הצילו!‬
‫תחזיק מעמד!‬
‫סיימון, למעלה! ת'יאודור!‬ ‫זה השוטר דנגוס. עצור!‬
‫חבר'ה, אני בהפסקה. מה אתם רוצים?‬ ‫-מהר! סע אחרי הקופסה!‬
‫סליחה, מה?‬ ‫-היא באוויר. סע!‬
‫שוטר, אח שלנו שם.‬ ‫-רגע אחד! הוא בקופסה!‬
‫שם? למה לא אמרתם? אלי הטוב!‬
‫שמאלה! פנה שמאלה!‬
‫הוא פנה ימינה.‬ ‫-מהר! תפעיל סירנה.‬
‫אל תגידו לי מה לעשות! אני אפעיל את הסירנה.‬
‫אבל לא כי אמרתם. כי אני רוצה!‬
‫כי אני רוצה. בסדר?‬
‫מאבדים אותו! סע מהר!‬
‫טוב, זה מקרה חירום, צריך להודיע לאבא שלכם.‬
‫לאבא שלי? למה?‬
‫אולי כי הבן שלו מתעופף בקופסה?‬ ‫הוא צריך לדעת.‬
‫הבן שלו? הו, לא. למה אתה חושב כך?‬
‫הוא אמר שאח שלכם בקופסה, לא? זה נכון?‬
‫אה, חשבת שאמרנו אח?‬ ‫לא, אמרנו סבתא. זה של סבתא שלי,‬
‫יש לה משהו... מתנה. זה מה שבקופסה.‬
‫לא אעצור פעם נוספת!‬
‫אלא אם אתם באמת זקוקים לי. נפנפו ואעצור.‬
‫איפה הקופסה?‬ ‫-שם!‬
‫ת'יאודור, אנחנו באים!‬
‫היי. למה אתה בשיחים?‬ ‫-אני לא יודע בדיוק. תוכלי לעזור לי?‬
‫רוצה לשחק?‬ ‫-אני עייף מאוד. תוכלי לקחת אותי הביתה?‬
‫טוב. אבל קודם נשחק.‬ ‫תוכל להיות אחותי הקטנה.‬
‫כן. אבל תוכלי פשוט לקחת אותי הביתה?‬ ‫-טוב, אבל קודם נשחק!‬
‫אתה תהיה שרה היפה ואני אהיה הנסיכה.‬
‫טוב.‬
‫שלום, אני אלווין. זה אחי, סיימון.‬
‫אנחנו צריכים להוציא את אחינו.‬
‫חתימה? בטח...‬
‫אלווין. ציפור לא רוצה חתימה ממך.‬
‫תן לי לטפל בזה. בבקשה. עכשיו...‬
‫איפה הוא?‬
‫בסדר. אולי כך? דייב, היינו בחצר,‬
‫הכנו שיעורי בית, ואז קרה דבר...‬
‫עצור! זה לא משנה, אלווין!‬
‫איבדנו את ת'יאודור.‬ ‫אנחנו לא יודעים איפה הוא.‬
‫דייב לא יסמוך עלינו יותר. ומסכן ת'יאודור!‬
‫הוא בטח כבר בצד השני של העולם.‬
‫זה היה ת'יאודור?‬ ‫-ילדה? עצרי!‬
‫ת'יאודור, מה קרה לך?‬ ‫-סיפור ארוך.‬
‫זה דייב!‬
‫ביי!‬
‫נראה ש...‬
‫ת'יאודור, מה קרה לשיער שלך?‬ ‫-מה?‬
‫זה נשאר מ... העלינו הצגה.‬
‫בפני מי?‬
‫בפנינו, כי לא היית בבית.‬
‫הלכת לשחק גולף. מקווה שנהנית.‬
‫בינתיים לא היה בפני מי להעלות את ההצגה.‬
‫אבל בכל זאת שיחקנו. כאלה אנחנו.‬
‫אנחנו מחויבים. מה אתה אומר?‬
‫טוב, על מה הייתה ההצגה?‬ ‫-על מה...‬
‫זה סיפור על ילדה קטנה שנשלחת בקופסה‬
‫ונחטפת על ידי ציפור‬ ‫ואז היא... הולכת לאיבוד.‬
‫אנחנו עדיין כותבים את זה,‬
‫זה עוד לא מושלם.‬
‫חבר'ה, בחייכם. אתם מתנהגים מוזר.‬ ‫בטוחים שאתם לא מסתירים כלום?‬
‫דייב, מה כבר נסתיר?‬
‫כן.‬ ‫-מה כבר נסתיר?‬
‫טוב, כנראה לא נזדקק יותר לשמרטפים.‬
‫זה היה קרוב.‬
‫מה לכל...‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬