‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצי'פמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- גברת סמית נעדרת -‬
‫בלה, בלה...‬
‫בלה, בלה. השיעור עוד לא נגמר, אלווין.‬
‫אלווין!‬
‫מה?‬ ‫-אתה לא יכול לארוז לפני ששחררתי אתכם.‬
‫לא ארזתי!‬ ‫-ראיתי אותך!‬
‫ראית אותי מסדר את התיק, שזה לא כמו לארוז.‬
‫אלווין, אין לי כוח למשחקים שלך היום.‬
‫רוצה לדבר על מטלת הקריאה משבוע שעבר?‬
‫באמת? אם אני רוצה לדבר על המטלה?‬
‫בטח, מיד אחרי שאעקור לעצמי עין!‬
‫מה מצחיק פה?‬
‫למה אתם מעודדים אותו?‬
‫אלווין, אם תקרא את הספר, תרוויח.‬
‫קראתי איזה 30 עמודים!‬ ‫-לא נכון.‬
‫טוב, ההרגשה הייתה כאילו קראתי 30 עמודים.‬ ‫זה היה משעמם!‬
‫מספיק!‬
‫מישהו מוכן להתחיל את הדיון על הספר?‬
‫מישהו?‬
‫חיכיתי לפעמון!‬
‫הפעמון לא משחרר אותך. אני משחררת! שב!‬
‫יש לי אימון. אני מוכרח...‬ ‫-לא אכפת לי!‬
‫שב או שאעכב אותך עוד יותר.‬
‫ליד השולחן, אלווין. שככה יהיה לי טוב...‬ ‫-בסדר.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני לא יכולה יותר...‬
‫תסלחו לי?‬
‫היא יכולה ללכת אבל אנחנו תקועים?‬
‫תפסיק לעצבן אותה.‬
‫היא בטח הלכה להביא משהו.‬
‫היא תחזור עוד מעט.‬
‫טוב, אולי היא הסתלקה.‬
‫חבר'ה, אם לא אגיע הביתה תוך חצי שעה,‬ ‫אמא שלי תשתגע.‬
‫רואה? הינה היא באה.‬
‫מצטערת שהתעכבתם פה.‬
‫דיברתי עכשיו עם גברת סמית והיא לא חוזרת.‬
‫פיטרת אותה?‬ ‫-לא. היא עזבה.‬
‫היא אמרה שהספיק לה.‬
‫בבקשה, צאו. ההורים שלכם מחכים בחוץ.‬
‫עצוב לי שגברת סמית הלכה.‬
‫אז חבל שהתפרעת בכיתה!‬
‫הכיתה צריכה לשלוח לה מכתב התנצלות.‬
‫לשלוח זר פרחים או בושם.‬
‫משהו שיסווה את הריח הטבעי שלה.‬
‫אלווין, אתה צריך להתנצל.‬
‫סיימון, גברת סמית ואני חברים טובים.‬
‫אלווין, היא דיברה אליך כל הזמן‬
‫ואתה לא הפסקת להפריע.‬
‫נראה לך? לא.‬
‫ככה אנחנו מתבדחים. היא נהנית.‬
‫כן. כנראה זו הסיבה שהיא התחננה שתפסיק‬
‫לפני שיצאה מהכיתה.‬
‫אה, כן. אני מבין את טענתך.‬
‫"מצטער שלא סבלתי‬ ‫את השיעורים המשעממים שלך."‬
‫אלווין, זו לא התנצלות.‬
‫אל תשפוט אותי. לא סיימתי.‬
‫טוב, זוז הצידה.‬
‫ככה כותבים מכתב התנצלות אמיתי.‬
‫סיימון, האם אתה קולט תנועה כלשהי?‬
‫שום דבר.‬ ‫-מה הבעיה אם היא תראה אותך?‬
‫אתה רק משאיר מכתב.‬
‫ת'יאודור, אם היא תראה אותי‬ ‫היא תרצה לדבר איתי.‬
‫ואז כל העבודה שסיימון השקיע בכתיבת המכתב‬
‫תהיה לשווא!‬
‫תצטרך לפגוש אותה מתישהו.‬
‫אני לא רוצה לפגוש אותה לפני שהיא תקרא.‬
‫חפו עליי, חבר'ה! אם לא אחזור עד 0800...‬
‫אלווין, זה ייקח חצי דקה. זה לא עניין גדול.‬
‫סיימון, אין לדעת מה אמצא שם.‬
‫תפקחו עין.‬
‫זהו אלווין, הוא סוכן חשאי‬
‫הוא עושה עבודה למשעי‬
‫כשיש לו תוכנית הוא מבצע אותה‬
‫לגמרי מבצע אותה!‬
‫אני בטוח שגברת סמית אהבה‬ ‫את המכתב שלי... שלך,‬
‫ומחכה לנו ברגע זה.‬
‫שלום לכולם. אם תהיו בשקט רגע, אשמח להתחיל.‬
‫איפה גברת סמית?‬
‫תוכלו להתיישב. אני... אאוץ'!‬
‫טוב, פגיעה יפה.‬
‫איזה שיעור מעולה. הוא רכיכה.‬
‫חבר'ה, מספיק.‬
‫אל תדאג, ארביץ לך אחר כך.‬
‫תראה.‬
‫שלום, ילדים.‬
‫אני סמל דניאל דופקינס‬ ‫ואני התגשמות הסיוט הכי גרוע שלכם.‬
‫תייקת את המסמכים כמו שאני אוהב?‬
‫כן, המפקד!‬ ‫-יופי. נתראה בבית.‬
‫טוב, אבא.‬ ‫-טוב, מה?‬
‫התכוונתי, טוב, המפקד!‬ ‫-יותר טוב. עכשיו עוף מפה.‬
‫אל תשכח את הספר שלך!‬ ‫-אבא...‬
‫משהו מצחיק אתכם?‬ ‫-לא!‬
‫לא?‬ ‫-כלומר, לא, המפקד!‬
‫אז למה אתה צוחק, ליצן?‬ ‫-חשבתי...‬
‫אתה לא פה כדי לחשוב.‬
‫אתה פה כדי שנעצב ממך אזרח למופת.‬
‫אז תעמוד ותעשה 20 פלייה.‬
‫עשרים מה?‬ ‫-פלייה!‬
‫תעשו לי טובה. אתם יודעים מה זה פלייה?‬
‫כמו שכיבות סמיכה?‬
‫אתם חסרי תקווה. שכיבות סמיכה זה לחנונים.‬
‫זה פלייה.‬ ‫-אתה רוצה שאעשה את זה?‬
‫אני רוצה שכולכם תעשו את זה.‬
‫עד שלא תוכלו לעמוד על קצות האצבעות. עכשיו!‬
‫שוב!‬ ‫-אני לא יכול יותר!‬
‫עשו את זה!‬
‫מעולם לא אימנתי את החלק הזה.‬
‫כדאי שתחזיר את גברת סמית מהר!‬
‫כתבתי מככתב התנצלות. היא כנראה לא קראה.‬
‫נחזור לבית שלה אחרי בית הספר.‬ ‫-לא לדבר! עוד עשרה!‬
‫לא להיאנח! עוד עשרה נוסף על ההם! עכשיו!‬
‫עשר... קדימה. שמונה, שבע, שש...‬
‫אל תשים אותי בהמתנה! לא בהמתנה!‬
‫טוב, זה תלוי בך.‬
‫תגיד שאתה מצטער שהתנהגת בגסות‬ ‫ושהפרעת כל הזמן...‬
‫לא הייתי מפריע אם היא לא הייתה משעממת!‬
‫אל תגיד לה את זה.‬ ‫-אתה מסוגל, אלווין. קדימה.‬
‫גברת סמית?‬
‫גברת סמית, אני רואה אותך. קיבלת את המכתב?‬
‫סיימון, ת'יאודור, צאו משם!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫גברת סמית!‬ ‫-לך מפה, אלווין.‬
‫ללכת? איזו שכנות לא טובה!‬
‫אני לא שכנה שלך. רד מהמרפסת.‬
‫לא לפני שתדברי איתי.‬
‫לא! תוריד אותי!‬
‫אל תתפתל. אעצור אותך, אם אצטרך.‬
‫אבל היא המורה שלי!‬
‫כבר לא. היא סתם אזרחית העיר.‬
‫סתם גברת שלא מחבבת אותך.‬
‫שמור מרחק של לפחות 30 מטרים מביתה.‬
‫מתגעגע אלייך‬
‫מתגעגע אלייך, מותק‬
‫מאז שעזבת אני גווע‬
‫הצילי אותי מחיים אפרוריים‬
‫קראי לי משוגע‬
‫לא אכפת לי כלל‬
‫כשאת עוזבת אותי‬
‫אני נכנס ללופ‬
‫לא יודע איפה אני, מאבד שליטה‬
‫להתגעגע אלייך זה‬
‫אחד מהדברים שאני עושה‬
‫ואני מאבד שליטה לגמרי‬
‫כי את חסרה לי‬
‫היא לומדת יוגה באופן פרטי?‬
‫היא חיה חיים טובים מאז שהפסיקה ללמד אותנו.‬
‫לא נראה לי שהיא תחזור, חבר'ה.‬
‫בזכות אלווין!‬ ‫-לא! התנצלתי.‬
‫לא התנצלת.‬ ‫-נכון. סיימון התנצל.‬
‫אתה לא חושב שהיא תדע להבדיל‬ ‫בין ניסוח שלך לשל סיימון?‬
‫"מצטער שאני חסר מנוחה‬ ‫כשהשיעור שלך נמשך ונמשך‬
‫ונמשך ונמשך על הדברים החכמים המטופשים"?‬
‫אלווין, השתגעת?‬
‫זו ההתנצלות שלי, בסדר?‬
‫כתובה בסגנון שלי. גם יש לי הפתעה בשבילה.‬
‫משהו שכולל את כל הכיתה. היא תיהנה מזה!‬
‫נדמה שאתה אומר את זה כל הזמן.‬
‫חבר'ה, תהיו בשקט. יש לנו הזדמנות אחת בלבד.‬
‫מה??‬
‫חבר'ה, שימו לב.‬
‫כשהיא תצא נשיר לה את השיר,‬
‫ניתן את מכתב ההתנצלות שלי ובום!‬ ‫היא תסלח על הכול.‬
‫השעווה שורפת לי את היד!‬ ‫-צ'יזי!‬
‫ריי ריי, תן לי את הנר.‬ ‫-לא!‬
‫בבקשה, תהיו מקצועיים. התחלנו.‬
‫סיימון, אסור לי להתקרב לדלת,‬ ‫אתה מוכן לדפוק?‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫זו המשטרה! נסתלק!‬
‫אני במרחק 30 מטר! זו לא הפרת חוק.‬
‫זו לא הפרה של החוק?‬
‫כי מכאן נראה‬
‫שאתה מפריע לשלום הציבור!‬
‫אתה מפריע! אני רק מנסה להתנצל.‬
‫שומעת, גברת סמית?‬
‫לא אכפת לי. אסור לך להיות כאן.‬
‫הבהרתי את זה.‬
‫גברת סמית!‬ ‫-לא!‬
‫גברת סמית, בבקשה!‬
‫הקשב!‬
‫איזו כיתה מנומסת.‬ ‫-שלום, ברניס. מה שלומך?‬
‫שלום, דני.‬
‫ננסה שוב?‬
‫מי רוצה להתחיל בדיון על הספר?‬
‫אלווין.‬ ‫-קיבלת את המכתב שלי?‬
‫כן, אבל לא נדבר על זה עכשיו.‬
‫אהבת אותו? לכן חזרת לכיתה?‬
‫יש למישהו משהו לומר על המטלה?‬
‫איזה יופי! חזרת למקומך הטבעי,‬ ‫את ואני בפעולה.‬
‫עושים את הקטע שלנו...‬ ‫-שקט, אלווין!‬
‫קיבלתי. שקט כעכבר.‬ ‫-לא! אתה לא שקט!‬
‫זה...‬ ‫-לא. אני שקט. לגמרי.‬
‫אתה לא שקט!‬ ‫-אני מבין אותך. בהחלט.‬
‫אסביר את זה לאחרים.‬
‫אלווין!‬
‫- שגעון המפלצת -‬
‫איזה סרט נהדר!‬ ‫-מבדר מאוד.‬
‫זה היה קצת מוגזם בשבילי.‬
‫סליחה, "קצת מוגזם"? זה היה מפחיד רצח!‬
‫אם אתן פוחדות, עשו מה שאני עושה.‬
‫יש חיסרון אחד.‬
‫איכס! אכלנו את זה יחד.‬ ‫-כן, זה הקטע החדש שלי.‬
‫אני קורא לזה "הידלות".‬
‫חבל שלא יכולתן לראות את עצמכן.‬
‫קלאסי!‬
‫בריטני נראתה כאילו,‬ ‫"די, אני לא יכולה! אני פוחדת נורא!"‬
‫ותסלחי לי, אלינור, אבל את נראית, "לא!"‬
‫ברור. אתה לא פחדת בכלל, אני מניחה.‬
‫מזה? עשי לי טובה.‬ ‫-ואתה, סיימון?‬
‫לא פחדת?‬
‫בריטני, אני מודע להבדל בין מציאות לבדיה.‬
‫בריט, אל תתרגשי. את ילדונת מפוחדת.‬
‫זו לא אשמתך. אנחנו אמיצים יותר.‬
‫אם אין דרך להוכיח את זה, נצטרך לסמוך...‬
‫היי, חבר'ה! אני מההפקה של הסרט.‬ ‫יש לכם רגע?‬
‫בטח.‬ ‫-נהדר.‬
‫אנחנו עושים קמפיין שבו מצלמים אנשים‬
‫צופים בסרטים בראיית לילה‬
‫כך שרואים את התגובות שלהם, צורחים.‬
‫רגע אחד. צילמת אותנו כשצפינו בסרט?‬
‫יש לי את זה כאן, רוצים לראות?‬ ‫-כן!‬
‫מצטער. לא ברור מה קרה.‬ ‫-תפסיק!‬
‫אלווין!‬ ‫-אני ממש מגושם היום.‬
‫שברתי את זה? זה שבור, מה?‬
‫אל חשש, אחי.‬
‫זו מתנה שאנחנו מחלקים למשתתפים. ההקלטה פה.‬
‫מוכנים?‬ ‫-כן! אני מתה כבר לראות!‬
‫חבר'ה, בואו תראו!‬
‫אמא'לה!‬
‫תראו...‬
‫אנחנו מאחרים! בואו. קדימה, צריך ללכת.‬
‫הינה אני! זה נראה טוב.‬
‫חבר'ה, פיצה חינם אצלנו בבית!‬
‫אמא'לה!‬ ‫-בריט, תכבי את זה.‬
‫תכבי. אני רציני, בריט! תכבי!‬
‫מה הבעיה, אלווין?‬
‫אתה לא רוצה שכולם יראו כמה מפוחד אתה?‬
‫בואו נראה שוב?‬
‫את חייבת לשלוח לי לינק.‬ ‫-לא! אל תשלחי.‬
‫מצטערת. ראית את הפרצופים שלהם?‬
‫הם היו, "אלוהים! אני כל כך מפחד!"‬
‫וואו. פחדתם ממש!‬
‫לא ידעתי שאתם יכולים לפחד ככה.‬
‫צחקתם בנושא הפיצה, נכון?‬
‫למה הן הראו לכולם? זה בטח יהיה ויראלי.‬
‫צחקתם. בטח אין פיצה.‬
‫נכון?‬ ‫-סיימון.‬
‫זה לא יהיה ויראלי.‬ ‫-אבל יש פיצה, כן?‬
‫זה יהיה ויראלי?‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫שמישהו יענה לי! יש פיצה?‬
‫נראה. "צ'יפמאנקס מפוחדים".‬
‫כן, הינה זה. עלה לפני שעה ויש...‬
‫רק עשר צפיות. תודה!‬
‫כן! רק עשר צפיות.‬
‫אפשר לשכוח מהאירוע המשפיל הזה...‬
‫רגע אחד.‬ ‫-מה?‬
‫ריעננתי את העמוד. יש 23 צפיות.‬
‫זה שום דבר...‬
‫ריעננתי שוב. זה על 89 צפיות.‬
‫בסדר. עדיין פחות ממאה.‬
‫מאתיים ארבעים ושלוש צפיות?‬ ‫-מאתיים... מה זה?‬
‫איך... תאט את זה!‬
‫זה על 1,024!‬ ‫-סיימון, תפסיק לרענן!‬
‫זה לא קשור!‬
‫מסתתר בצללים, ממתין שהשמש תשקע‬
‫בחסות החשכה, זה יקרה בלילה‬
‫רועד ולא מקור, כי אני יודע מה מצפה לך‬
‫ואז מה אעשה? אין לי סיכוי אז אני נהנה‬
‫משגעון המפלצת שלך‬
‫שגעון המפלצת שלך‬
‫אתה מוציא ממני את המפלצת‬
‫זה לא יהיה יפה‬
‫אני אולי מרושע אבל אתם אוהבים אותי‬
‫שחררו את המפלצת הפנימית‬
‫אל תתחבא בחשכה‬ ‫רוצה לראות את שגעון המפלצת שלך‬
‫טוב, אפשר לומר בוודאות שזה ויראלי.‬
‫צריך לעשות משהו.‬
‫כי כרגע נראה שאנחנו‬ ‫הילדים הכי מפוחדים, מודאגים‬
‫ומבועתים בעולם.‬
‫מיליונים יודעים מזה! אז... רגע.‬
‫נכין לבנות הפתעה‬
‫ונגרום להם להיראות כפחדניות הגדולות בעולם!‬
‫הסרט מוכן.‬
‫טוב, בריט. נשמע טוב. להתראות אחר כך.‬
‫קבענו! בסדר, מבצע שגעון המפלצת יצא לדרך!‬
‫כולם יודעים מה לעשות?‬
‫סיימון, המצלמות מוכנות?‬ ‫-יותר מכך.‬
‫שש-עשרה מצלמות ראיית לילה‬ ‫מוסתרות ברחבי הבית.‬
‫אחרי הלילה‬
‫כל האנשים בכל העולם‬ ‫יידעו כמה פחדניות הבנות,‬
‫ואיש לא ידבר על הסרטון שלנו.‬
‫שלום, בנות. כמה טוב לראותכן בערב זה.‬
‫כולנו נראים... אני מתכוון, אתן נראות טוב.‬
‫אתה בסדר, ת'יאודור?‬
‫כמובן. רוצות לעלות לראות‬ ‫ מה אלווין וסיימון עושים?‬
‫אתה מתנהג מוזר לגמרי.‬
‫רוצות לעלות לראות מה אלווין וסיימון עושים?‬
‫כבר שאלת את זה.‬ ‫-טוב, הן פה!‬
‫היי, חבר'ה. מה אתם עושים?‬
‫זה מוזר. היה מבזק עכשיו,‬
‫שראו איזה יצור בשכונה.‬
‫אמרו שזה נראה חצי אדם, חצי זאב.‬
‫אוי, לא! אולי כדאי...‬
‫אולי כדאי.... טקסט?‬
‫נכון.‬
‫שנלך!‬
‫בחיי.‬ ‫-ת'יאודור, מה הבעיה שלך?‬
‫אין לי בעיה. מה הבעיה שלך?‬
‫בואו נפסיק עם ה"בעיות".‬
‫לאף אחד אין בעיה, טוב?‬
‫בואו נצפה בסדט המפחיד.‬
‫אני רגע בשירותים. כבר חוזר.‬ ‫-גם אני.‬
‫לעצור את הסרט?‬ ‫-לא!‬
‫תמשיכו לצפות, תיהנו. זה ייקח רק רגע.‬
‫אוי, לא! הסיפורים נכונים!‬
‫הינה סוומפי, מ"שגעון המפלצת"!‬
‫די, אלווין. אנחנו יודעות שזה אתה.‬
‫אני לא מכיר את האלווין הזה,‬
‫אבל אם תביאי אותו, נעשה היכרות.‬
‫אופס.‬
‫זה פשוט עצוב.‬
‫אפשר להפסיק. אנחנו יודעות שזה אתם.‬
‫די, מספיק.‬
‫זה לא אנחנו.‬
‫די. זה כבר לא מצחיק.‬
‫אלה לא אנחנו!‬ ‫-הוא אומר את האמת.‬
‫אני כל כך מפחדת.‬
‫לאן הם הלכו?‬ ‫-די, אלווין! בבקשה.‬
‫אתם יותר אמיצים, בסדר? ניצחתם. תפסיקו!‬
‫אבל...‬
‫היא נעלמה!‬
‫מה קורה?‬ ‫-לא יודע. ת'יאודור, בוא לכאן!‬
‫מתי תלמד, אלווין? אל תתעסקו עם הבנות.‬
‫כן, פראיירים!‬
‫רורי עובד באולפן, אז יש לו גישה‬ ‫לתחפושות אמיתיות.‬
‫מקווה שלא הפחדנו אתכם מדי.‬
‫הן טובות.‬ ‫-ומה לגבי אלינור?‬
‫בבקשה, אל תתנו למפלצות לתפוס אותי!‬
‫אבל, איך? היה...‬
‫איך ידענו?‬
‫חוץ מהמשחק הרע והתחפושות המטופשות?‬
‫נגיד רק שציפור קטנה לחשה לנו.‬
‫ואני מניח שהציפור הקטנה אוהבת פיצה?‬
‫הן ממש טובות.‬
‫הבנתי שצילמתם את הכול, נכון?‬
‫סיימון, מהר! תמחק את הסרט!‬
‫הכנתי העתק ושלחתי לנו באימייל.‬
‫הן טובות.‬ ‫-כן, אני יודע שהן טובות.‬
‫עזוב אותי כבר.‬
‫לידעתכם,לא נעלה את זה לרשת.‬
‫אבל אם תנסו שוב תכסיס כזה,‬ ‫נפיץ את הסרטון בכל מקום, אלווין.‬
‫הבנתם?‬
‫אלווין, הכול התחיל‬
‫כי היית גאה מכדי להודות שפחדת.‬
‫אלווין, כולם מפחדים לפעמים.‬
‫טוב. אני מבטיח לא להפחיד אתכן שוב.‬
‫זה אולי נשמע מוזר,‬
‫אבל אשמח לראות את הסרטון.‬ ‫-מה? השתגעת?‬
‫תירגע. רק אנחנו נראה אותו.‬
‫טוב. אבל זה לא יוצא מהחדר.‬
‫בסדר. זה מצחיק.‬
‫אני ממש שמח שאף אחד מחוץ לחדר‬ ‫לא יראה את זה.‬
‫ת'יאודור, תגביר קצת.‬
‫טוב.‬ ‫-לא הכפתור הזה!‬
‫ת'יאודור, עצור!‬ ‫-מה קרה?‬
‫לא הרבה, ת'יאודור.‬
‫חוץ מזה שלחצת על "העלה סרטון".‬
‫כשמשתפים עם העולם!‬ ‫-אופס.‬
‫לא שוב!‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬