‫שימו לב, אנחנו באים‬
‫עבר קצת זמן, אנחנו חוזרים בגדול‬
‫תתכוננו לכייף‬
‫יהיו אקשן ושיגועים‬
‫אנחנו הצי'פמאנקס‬
‫אלווין, סיימון, ת'יאודור‬
‫- פה גדול -‬
‫תענה לי!‬
‫האם הרסת את שיח הוורדים שלי או לא?‬
‫טוב, זו האמת. כן?‬
‫ת'יאודור, הוא כידוע ילד נהדר,‬
‫גרוע מאוד בגלישת על סקייטבורד,‬ ‫אז הוא משתדל מאוד,‬
‫ובעודו מתנדנד לו,‬
‫הוא מעד, עף מעל הגדר שלך ובום...‬ ‫ישר על שיח הוורדים.‬
‫גברת קרונר, בואי נשאיר את זה בינינו.‬
‫היי, גברת קרונר! אלווין!‬
‫תעוף מהחצר שלי, פרחח!‬
‫ואל תחזור!‬
‫אמרת לה שהרסתי את שיח הוורדים, נכון?‬
‫לא! ממש לא... טוב, אולי...‬
‫היא יכלה...‬ ‫-די לשקר, אלווין!‬
‫אתה משקר כל הזמן!‬
‫אנחנו מתכננות מסיבת הפתעה‬ ‫ליום ההולדת של גברת מילר‬
‫וזקוקות לעזרתכם.‬
‫אם תצטרכו מישהו שישקר בשבילכן,‬ ‫הגעתן למקום הנכון.‬
‫מה? זה כל כך... זה פוגע מאוד!‬
‫אלווין! בוא לפה!‬
‫אני רוצה שהבית יהיה מסודר.‬
‫ססיל ב. קופר מגיע מחר...‬
‫מי זאת ססיליה ב. קופר?‬ ‫-ססיל.‬
‫הוא במאי ואני מקווה להלחין את סרטו הבא.‬
‫אה, הבחור ההוא. הבמאי הגרוע בכל הזמנים!‬
‫אני לא רוצה ששום דבר ישתבש בראיון‬
‫ואם יחשוב שאני גר בדיר חזירים...‬ ‫-דייב, אתה מוכן להירגע?‬
‫אני בטוח שססיליה מבינה שאתה איש משפחה.‬
‫ואם איזה ילד, סיימון במקרה זה,‬ ‫משאיר צעצועים מפוזרים...‬
‫אלה לא הצעצועים שלי!‬ ‫-חלק מהם שלך.‬
‫שקרן!‬ ‫-אלווין, תרים את הצעצועים שלך!‬
‫מה?‬ ‫-אתה צריך לומר את האמת.‬
‫תמיד תגיד את האמת.‬
‫לא...‬
‫קדימה.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬ ‫-תיכף תראה.‬
‫זה השקרן?‬ ‫-כן.‬
‫רגע! מה?‬ ‫-לכן הבאתי אותו לכאן.‬
‫הוא לא דובר אמת.‬ ‫-בוא לכאן, ילדון שקרן.‬
‫לא, אני לא רוצה. לא!‬
‫לא!‬
‫שיקרת באשר לגניבת גלגלים‬ ‫מהסקייטבורד של ת'יאודור?‬
‫לא. לא שאני זוכר.‬ ‫-תגיד את האמת, אלווין!‬
‫טוב, אני... כאילו, אני לא זוכר.‬
‫הוא משקר.‬
‫הוא ילדון שקרן.‬ ‫-שיקרת באשר למצלמה של סיימון‬
‫שלקחת כדי לצלם את עצמך‬ ‫עושה פעלולים מסוכנים?‬
‫לא! לא אעשה דבר כזה, זה לא דבר שאני...‬
‫האם הנחת כרית קקי מתחת לכיסא של דייב‬ ‫ואמרת שבריטני עשתה זאת?‬
‫סביר להניח... שלא!‬
‫סליחה? מישהו יכול להוריד אותי?‬
‫שקט!‬ ‫-רגע!‬
‫אתה תקבל שיקוי אמת חזק ביותר,‬
‫שרקחו מכשפות שבעת הימים!‬
‫לא! לא תכריחי אותי לשתות שיקוי אמת...‬
‫אם אני לא רוצה...‬
‫רגע, שתיתי עכשיו...‬ ‫-כן. תתפלל שהוא יעבוד.‬
‫אם לא, נשתמש באמצעים חזקים יותר.‬
‫אמצעים חזקים יותר?‬
‫בבקשה, תני לי ללכת הביתה!‬ ‫לא אשקר שוב! אני מבטיח!‬
‫אלווין!‬
‫סיימון, חלמתי חלום משונה!‬ ‫-אכלת את חטיף הדגנים האחרון שלי!‬
‫אני לקחתי אותו? לידיעתך,‬
‫אדון יודע-כול, בריטני לקחה אותו אתמול.‬
‫בריטני? ממתי היא אוהבת‬ ‫את חטיפי הדגנים שלי?‬
‫תגיד את האמת.‬ ‫-צודק, שיקרתי.‬
‫לא אמרתי את זה הרגע! כן נכון. אמרתי את זה!‬
‫כי שיקרתי! שיקרתי, סיימון!‬ ‫אני אכלתי את החטיף שלך.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-לפחות אמרת את האמת.‬
‫ת'יאודור, תבטל את זה!‬ ‫-לבטל מה?‬
‫את הכישוף שהטלתם עליי!‬
‫מוקדם מדי להתעסק בזה, אלווין.‬
‫אל תעמיד פנים שאתה לא מבין.‬
‫קדימה, שאל אותי משהו. משהו שאשקר לגביו.‬
‫טוב, בסדר. האם אתה שברת‬ ‫את שלט המשחק של סיימון בשנה שעברה?‬
‫לא... כן. כן, אני שברתי אותו. בסדר?‬
‫ואלת הגולף של דייב?‬ ‫-עיקמתי אותה כשבניתי מבצר.‬
‫החולצה של בריטני?‬ ‫-התכווצה לי, טוב?‬
‫אתה מבין על מה אני מדבר?‬ ‫בבקשה, תסיר את הכישוף!‬
‫אלווין, אין... אין מצב שאסיר את הכישוף.‬
‫שיקרת לגברת קרונר לגביי. זה לא יפה!‬
‫בסדר. ת'יאודור, חכה!‬
‫ראיתן את ת'יאודור?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אשמח לשמוע את דעתך‬ ‫על המסיבה של גברת מילר.‬
‫לדעתי היא תשמח לעוגת שוקולד...‬ ‫-ולדעתי היא תעדיף טארט פירות.‬
‫שקט. היא מגיעה.‬ ‫-מה אתם זוממים?‬
‫דיברנו על סוג העוגה שתרצי‬ ‫למסיבת ההפתעה שלך.‬
‫מצטער.‬
‫אלווין!‬
‫אבל זו לא אשמתי!‬
‫שיקרתי קצת, ממש מעט‬
‫וב"מעט" אני מתכוון לכמעט מאה‬ ‫כעת עליי להתעמת עם העובדות‬
‫אבל כשניסיתי לרסן את עצמי‬
‫לא שיערתי שזה יתנקם בי‬
‫אני רוצה לסדר את זה‬
‫אל תפריעו לי, לא‬
‫לא תתנו לי הזדמנות?‬
‫אל תעקבו אחריי‬ ‫אני יודע שטעיתי‬
‫אני רוצה לומר אמת או שתיים‬ ‫האם אין דרך ביניים?‬
‫אל תעקבו אחריי‬
‫אני רוצה לומר אמת או שתיים‬ ‫האם אין דרך ביניים?‬
‫אל תעקבו אחריי‬
‫ת'יאודור, אתה מוכרח להסיר את הכישוף.‬ ‫בבקשה!‬
‫כולם שונאים אותי.‬ ‫-אני לא יודע, אלווין.‬
‫זה לא כזה פשוט.‬
‫יש טקס שלם.‬
‫הינה אתה!‬
‫ת'יאודור, בבקשה!‬ ‫-אלווין, תחזור לכאן!‬
‫מה זה היה?‬ ‫-אלווין חושב שהטלתי עליו כישוף.‬
‫כזה שגורם לו לדבר אמת.‬ ‫-ואתה מניח לו לחשוב כך?‬
‫כן.‬ ‫-מעולה!‬
‫מתחבא ממישהו?‬ ‫-כן! אני מתחבא.‬
‫סיימון, אתה חייב לעזור לי.‬
‫עוד פעם?‬
‫ת'יאודור הטיל עליי כישוף‬ ‫ועכשיו אני דובר אמת!‬
‫אני אסון מהלך.‬ ‫-רגע, ת'יאודור הטיל עליך כישוף?‬
‫סיימון, בבקשה!‬ ‫-בסדר, אני מקשיב.‬
‫שמע, הבמאי המשעמם מגיע לדבר עם דייב‬
‫ואם אהיה לידם‬
‫אהרוס את זה כי לא אצליח‬
‫לגרום לדעותיי האמיתיות לא להיפלט מהפה.‬
‫אז זה באחריותך אם לא תעזור לי.‬
‫אני די בטוח שזה לא עובד ככה.‬ ‫אבל בסדר, אעזור לך.‬
‫טוב, זה המקום הבטוח ביותר עבורי.‬
‫עכשיו שים את הגרב הזאת בפי.‬
‫בטוח שזה נחוץ?‬ ‫-כן! אני מנסה להסביר לך...‬
‫מר קופר, ברוך הבא!‬ ‫-קרא לי ססיל.‬
‫חושב שתוכל להלחין את סרטי הבא, מר סביל?‬
‫אני חושב שכן.‬ ‫-חושב שכן? אינך בטוח?‬
‫לא. אני בטוח שכן!‬ ‫-תמשיך...‬
‫קראתי את התסריט וזה מה שיצא.‬
‫זה עוד לא גמור.‬ ‫-תשמיע כבר!‬
‫מה זה הרעש הזה?‬
‫אלווין?‬ ‫-זה לא מוזר כמו שזה נראה.‬
‫אני יכול להסביר!‬ ‫-למה אתה כבול?‬
‫אתה מבין, ת'יאודור, אחי הקטן,‬ ‫ביקש מגברת קרונר לכשף אותי‬
‫כדי שאומר אמת וחששתי שאהרוס את הסיכוי‬
‫שדייב יעבוד בסרטך המשעמם.‬ ‫-אתה מכיר אותי?‬
‫כן, אתה במאי נרגן ומרושע.‬ ‫בכל מקרה, ואז העכביש העצום...‬
‫טוב, להתראות!‬
‫לפני שתרתק אותי לתמיד, זו לא אשמתי!‬
‫זה לא בשליטתי!‬ ‫-אלווין, זה בסדר.‬
‫אמרת את מה שאני חושב. הוא במאי נורא.‬
‫אז בעצם עשית לי טובה.‬
‫שלום, גברת מילר, מצטער מאוד‬ ‫שהרסתי את מסיבת ההפתעה שלך.‬
‫זה בסדר.‬
‫אם לומר את האמת, אני שונאת הפתעות.‬
‫קווין, שמע, אני ממש מצטער.‬
‫תוכל לסלוח לי?‬
‫יופי! תודה, קווין. להתראות מחר.‬
‫מי הרס את שיח הוורדים שלי?‬ ‫-איפה להתחבא?‬
‫אתה הרסת את השיח של גברת קרונר?‬ ‫-זה היה בטעות!‬
‫אומר לך מה אעשה.‬
‫אטפל בגב' קרונר אם תסיר את הכישוף!‬
‫לא היה שום כישוף.‬ ‫-מי משקר עכשיו?‬
‫אני אגלה מי עשה את זה!‬ ‫-בסדר. אני, ת'יאודור סביל,‬
‫בכוחה של... של אנרגיית היקום המסתורית,‬
‫אני מסיר את הכישוף!‬
‫מי מכם, פרחחים, הרס את שיח הוורדים שלי?‬
‫אני, גברת קרונר.‬
‫ניסיתי לחמוק משור שברח מהקרקס,‬
‫הוא רץ אליי במהירות של 160 קמ"ש,‬
‫וחשבתי, "לתת לו לנגוח בי‬
‫או לקפוץ לשיחים של גב' קרונר?‬ ‫היא אוהבת אותם..."‬
‫- הצ'יפמאנק והשפמנון -‬
‫יום אהבה שמח!‬
‫בבקשה, חבר'ה!‬ ‫-תודה.‬
‫יום אהבה שמח!‬ ‫-מגניב!‬
‫היי, חבר'ה! יום אהבה שמח!‬
‫תודה, ת'יאודור.‬
‫יום אהבה שמח, גברת סמית.‬ ‫-זה יום שמח?‬
‫או שזה יום שגורם לרווקים להרגיש בדידות‬
‫ושמלחיץ אנשים שמצויים בזוגיות?‬
‫טוב, קבלי כרטיס ברכה קטן וחתיכת שוקולד.‬
‫היי, ברוס. יום אהבה שמח.‬ ‫-תודה!‬
‫צ'יזי.‬
‫צ'יזי!‬
‫חכה, אני מנסה לתת לך מתנה!‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אבל אתה לא יודע מה זה!‬ ‫-אני לא צריך כלום, בסדר?‬
‫צריך עזרה, צ'יזי?‬ ‫-הרגע אמרתי שאני לא צריך כלום!‬
‫כן, אבל זה היה לפני שנתקעת בשלט‬
‫אז חשבתי שכדאי לשאול שוב.‬
‫אוי, אתה בוכה.‬ ‫-לא נכון!‬
‫לא, אתה לא בוכה.‬
‫אבל אולי תרצה להשתמש בזה‬
‫לנגב את הטיפות שנוזלות לך... מהעיניים.‬
‫עזוב. תשאיר לך.‬
‫אני רוצה לתת לך גם את זה! יום אהבה שמח!‬
‫צ'יזי, אולי כדאי שתשתמש שוב בממחטה ההיא‬
‫כי שוב אתה לא בוכה.‬
‫אני לא רוצה את שוקולד האהבה שלך. אמרתי לך.‬
‫צ'יזי, חכה!‬ ‫-די. עזוב אותי במנוחה.‬
‫אולי תפסיק לרוץ רגע.‬
‫אין לי אהובה, בסדר? זה מביך.‬
‫למי אכפת?‬
‫רק כל בית הספר!‬
‫החברים שלי צחקו עליי כל השבוע, ובצדק.‬
‫מי תרצה להיות אהובה שלי?‬ ‫בנות בכלל לא רוצות לדבר איתי.‬
‫צ'יזי!‬ ‫-תודה, בכל מקרה.‬
‫אשיג לצ'יזי מישהי גם אם אצטרך להמציא אותה.‬
‫היא נראית נחמדה. אקרא לה... קנדי.‬
‫את יודעת שאני מטורף‬
‫מטורף עלייך‬
‫ואני לא יכול להסביר‬
‫למה אני מתנהג מוזר כשאני לידך‬
‫אני מניח שאין דבר‬
‫שאני יכול לעשות‬
‫כי אני מטורף‬
‫אני מטורף עלייך‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫אני מטורף עלייך‬
‫אתה יודעת זאת הרי‬
‫מטורף עלייך לגמרי‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫מטורף עלייך לגמרי‬
‫מה אני יכול לעשות?‬
‫אני מטורף עלייך‬
‫אין מצב בחיים שהיא החברה שלך.‬
‫היא אהבתי היחידה.‬
‫לדעתי אתה מקשקש. אני רק אומר.‬
‫תראו את כל ההודעות. אני רק אומר.‬
‫היי חבר'ה, מה קורה פה?‬
‫צ'יזי המציא לעצמו חברה כדי שלא ירחמו עליו.‬
‫היי, זה לא נכון!‬
‫אה, אז במקרה צמחה לך חברה בין לילה?‬
‫נכון. פגשתי אותה בחלום. תתמודד!‬
‫יותר נכון "בחלום הלילה".‬
‫בכלל פגשת אותה, צ'יזי?‬
‫היא בטח גבר בן חמישים.‬
‫לא, זה בטוח לא העניין.‬
‫נמאס לי מהטמבלים.‬
‫אל תשנאו אותי כי אתם לא אני!‬
‫"קנדי. אנחנו צריכים לדבר."‬
‫"תתקשרי אליי"? אוי, לא.‬
‫אלינור, את חייבת לעזור לי!‬
‫בסדר.‬
‫לא! ת'יאודור, באמת?‬
‫רק רציתי לשפר את הרגשתו,‬
‫אבל עכשיו הוא מאמין שהיא נערת חלומותיו.‬
‫והוא סיפר לכל בית הספר על זה.‬
‫אתה צריך לחתוך את זה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אבל אני לא יודע איך והוא רוצה לדבר איתי,‬
‫כלומר, עם קנדי, בטלפון!‬
‫הוא לא מפסיק לשלוח לי הודעות!‬ ‫-טוב, זה מה שתעשה.‬
‫מה זה שם, ת'יאודור?‬ ‫-שום דבר! להתראות.‬
‫מעוות הקול של סיימון?‬ ‫-רוצה לספר לנו מה קורה?‬
‫אוקיי.‬
‫לא!‬ ‫-ת'יאודור!‬
‫אני יודע. עשיתי טעות ענקית.‬ ‫אלינור הבהירה לי את זה.‬
‫אתה חייב לעצור את זה!‬
‫אני מנסה. לכן אלינור תתקשר לצ'יזי‬ ‫ותחתוך את העניין.‬
‫היי, קנדי. שלום. זו קנדי?‬
‫היי, צ'יזי. יש לי חדשות לא טובות...‬
‫קלקלת את זה!‬ ‫-אין דרך קלה לומר זאת.‬
‫את מוכנה להפסיק?‬ ‫-צ'יזי, מה שאני מנסה להגיד...‬
‫תני לי את זה! טוב, צ'יזי, תקשיב לי עכשיו.‬
‫מספיק. תן לי את זה.‬
‫קנדי היי, קנדי. זה אני.‬
‫היי, קנדי!‬
‫מצטערת, מה?‬
‫זה הייתי אני על המדרכה. הרגע עברת על פניי!‬
‫זיהיתי אותך מהתמונה.‬ ‫-באמת?‬
‫תעצרי!‬ ‫-לא... אני לא יכולה‬
‫כי אנחנו בדרך לרופא ו...‬
‫יופי. בדיוק עצרתם!‬ ‫-בדיוק עצרתי? כן, עצרתי.‬
‫אבל אל תדבר איתי עכשיו.‬
‫אמא שלי לא תשמח.‬ ‫-את מתכוונת לאבא שלך?‬
‫אני די בטוח שזה היה אבא שלך.‬ ‫-נכון.‬
‫גם הוא לא ישמח.‬ ‫-את נשמעת כמו אלינור.‬
‫טוב, מה קרה?‬
‫הבחורה שבתמונתה השתמשת גרה כאן!‬
‫כן?‬ ‫-צ'יזי מצא את הנערה האמיתית!‬
‫"אני עוקב אחרייך."‬ ‫-אוי, לא!‬
‫"אתה בטוח שזו אני?"‬
‫"תגיד לי איפה אתה,‬ ‫שאדע שאתה עוקב אחרי האדם הנכון."‬
‫"בדיוק נכנסת ל'לה קפה'"?‬
‫אוי, לא! בסדר. "אל תיכנס לשם עדיין!"‬ ‫אנחנו חייבים להגיע לשם לפניו.‬
‫תסמכו עליי.‬
‫הינה הוא!‬
‫אעכב אותו! שת'יאודור ייכנס למסעדה.‬
‫תראו אותי עכשיו, אני לא יכול להאט‬
‫משכו בידית, אעוף כמו הרוח‬
‫ברק כלוא בבקבוק, כאילו אין מחר‬
‫תשמעו שאני מגיע, אבל לא תדעו מתי‬
‫צ'יזי, עצור!‬ ‫-היי, אלינור. אני לא יכול!‬
‫אני ממהר למקום חשוב.‬ ‫-לא! חכה!‬
‫מה נסגר?‬
‫כן, כן‬
‫תחזיק חזק!‬
‫אני צריך לדבר איתכם, בפרטיות.‬
‫אין מה להסתכל, חבר'ה. תתעלמו מאיתנו.‬
‫נצא מפה עוד רגע.‬
‫אוף, אלינור. עזבי אותי. אני לא רואה!‬
‫תפסיק ללכת רגע. בבקשה!‬
‫אלינור, די!‬
‫אז אם תעזרי לי לצאת מהמצב הזה,‬
‫אני ממש אודה לך.‬
‫אני לא רואה אותה.‬
‫טוב, כנראה מי שחיפשת כבר לא כאן,‬
‫אז אני אלך.‬
‫אז איפה היא? חשבתי שנפגוש אותה.‬
‫לא. היא...‬ ‫-צ'יזי, רגע!‬
‫היא אפילו יפה יותר במציאות.‬
‫יש לי עוד משהו לומר!‬
‫לי? טוב.‬ ‫-על מה הם מדברים, לדעתכם?‬
‫שמעתי אותם מדברים על זה קודם.‬
‫היא עוברת לעיר אחרת‬
‫וצ'יזי חושב שמוטב לסיים את הקשר,‬
‫אז הוא נפרד ממנה.‬
‫אז לכן הוא היה כל כך עצוב כשהוא הלך.‬
‫בחיי, אני מרגיש רע. אנחנו חברים גרועים!‬
‫ביי!‬ ‫-להתראות, קנדי!‬
‫ליבי תמיד שלך.‬ ‫-הוא בא!‬
‫היי, חבר. מה שלומך? מחזיק מעמד?‬
‫רוצה לשחק משחק לוח?‬ ‫-ועוד איך.‬
‫מה אמרת לו?‬ ‫-את האמת.‬
‫ושניסית לעשות משהו יפה.‬
‫תודה.‬ ‫-אבל אל תעשה את זה שוב.‬
‫כן. מצטער.‬ ‫-כי זה מטריד ביותר.‬
‫כן. זה מטריד.‬
‫טוב, תודה.‬ ‫-לא, תודה לך.‬
‫כלומר, מי צריך בנות בכלל?‬
‫היי, צ'יזי!‬ ‫-תעזבי אותי כבר!‬
‫לא! רק רציתי להסביר...‬
‫צ'יזי, חכה!‬
‫שנעזור?‬ ‫-נמשיך לנסוע.‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬