Я знаю, що ти думаєш.
"О ні! Тор у клітці. Як це сталося?"
Ну, часом доводиться потрапити в полон,
щоб дістати відповідь від когось.
Це довга історія,
але в принципі, я певною мірою герой.
Якийсь час я провів на Землі...
бився з роботами,
рятував планету кілька разів.
А потім подався в космос
на пошуки магічних Каменів Вічності.
Не знайшов їх.
Тоді я й став
на шлях смерті і нищення...
який привів мене сюди в оцю ось клітку...
де я зустрів Тебе.
Хмм.
Як довго нам тут з тобою сидіти?
Тор, син Одіна.
Суртур, син собаки.
Ти досі живий.
Я думав мій батько тебе вбив ще пів мільйона років тому.
Я не можу вмерти
Доки не виконаю того, що мені судилося...
і не спустошу твій дім.
Цікаво, що ти про це згадав.
Бо мені постійно сняться жахливі сни.
Азґард весь у вогні і руїнах.
І ти, Суртур,
в центрі цього неподобства.
Тоді ти бачив Раґнарок, падіння Азґард.
- Велике пророцтво здійс... - Стривай.
Стривай.
Я зараз обернуся знову.
У нас така задушевна розмова... ...клас.
Отже, той Раґнарок.
Розкажи про нього, просвіти.
Мій час настав.
Коли моя корона возз’єднається з Незгасним Вогнем...
Я відновлю свою повну могутність.
Возвеличусь вище гір...
і встромлю свій меч в самісіньке серце Азґарду...
Стривай, одну секунду.
Клянусь, я не ворушусь.
Саме ворушиться.
Вибач за це.
Поясни, я хочу зрозуміти.
Ти запхнеш свою корону у Незгасний Вогонь...
і виростеш здоровезний вищий за хату?
Вищий за гору!
Незгасний Вогонь, що його Одін ховає в Азґарді?
Одін зараз не в Азґарді.
І через твою відсутність трон безборонний.
Ясно, то де вона? Ця корона?
Це моя корона, джерело моєї могутності.
Ааа, то це корона.
Я думав у тебе такі брови.
Це корона.
То виходить, щоб зупинити Раґнарок...
мені достатньо зірвати з тебе корону.
Раґнарок уже почався.
Ти його не зупиниш.
Я фатум Азґарду, так само ти.
Усе поглине вогонь, усі помруть в муках
Ох, який сюжет.
Думаю видовище, коли ти виростаєш...
і підпалюєш планету справді незабутнє.
Проте я змушений буду обрати варіант Б...
в якому я рву ці кайдани...
збиваю тіару з твоєї голови,
і здаю її в Азґарді в музей.
Ти не зупиниш Раґнарок.
Нащо пручатись?
Бо герої завжди б'ються до кінця.
Хмм.
Вибач, я не вгадав із часом для фрази.
Гмм?
Цей час... зараз!
Ти зробив страшну помилку, Одінсон.
Я роблю страшні помилки весь час.
Здається, цього разу, все вдалось.
Га?
Ґеймдал, я давно не озивався,
але хутко витягуй мене звідси.
Ґеймдал?
Ґеймдал був ідіот.
Він мав би тут розбагатіти.
Робота не легка...
але в ній є свої переваги.
Біфрост дає мені доступ
до всіх скарбів дев'яти світів.
І я беру все, що мені заманеться
Подивіться...
мої забавки.
ууу.
Особливо полюбляю ці.
Добув у місцині Мідґарду, що зветься Техас.
Дав їм імена - Зни і Щуй.
А чому? бо коли їх поєднати...
вони нищать.
Ґеймдал, давай.
Сидіти!
Ґеймдал? Мені тут не весело.
Ґеймдал?
Ем... Скердж?
Це щось важливе?
Дівчата, зараз розважитесь.
Ви куди!?
Просто впасти можна. Хто до нас повернувся.
Дякую, що розлякав моє товариство
і вніс сюди краплину розуму.
Ти хто?
Не пам'ятаєш? Я, Скердж.
Ми воювали в Ванагеймі.
Ясно. Де Ґеймдал?
Той зрадник. Ніхто не знає. Його розшукує варта.
Зрадник?
Так. Одін звинуватив його
в занедбанні обов'язків
утім він зник іще до суду...
Важко знайти того
хто бачить все у Всесвіті.
Точно.
Стривай, стривай. Я маю оголосити, що ти прибув.
Що це за чортівня?
Ох, брате. Це вже все.
Я відходжу.
Дурню, ти не слухав!
Пробач.
Сіф, клич допомогу!
Допоможіть йому!
Пробач за все, що я накоїв.
Шшш. Усе гаразд. Ти герой.
Я хотів... правити Землею.
Ти цим би ощасливив землян.
Вибач за ту війну через Тесеракт.
- Я не зумів стриматись. - Я знаю.
Я інтриган.
Так, ти підступний.
Вибач, що перетворив... тебе на жабу тоді.
То був дотепний жарт.
Я згоден, цирк та й годі.
Ти рятівник Азґарду.
- Розповідай про це. - Неодмінно.
Постав мені пам'ятник.
Це буде величезний пам'ятник.
Щоб мій шолом був, щоб були великі роги.
Я скажу Батькові, що ти вчинив.
Це не для нього було.
Ні!
Отож, Локі вмер від ран...
віддавши за нас своє життя.
Він відбив тих огидних ельфів...
приніс мир у наш світ.
Локі, сину мій...
Багато літ тому Я знайшов тебе
на промерзлому полі бою.
У той день, Я ще не бачив рятівника...
Азґарду у тобі. Ні.
Ти був просто... синенькою, малою крижинкою...
що розтопила серце цього старого дурня.
Браво! Браво! Браво, браво. Браво.
Батьку.
От чорт.
Мій син Тор повернувся!
Вітаю мій сину.
Цікава п'єса. Як зветься?
Трагедія Локі Азґардійського.
Ми всі... шануємо пам'ять про нього.
Не сумніваюсь.
І статуя гарна.
Хоч він був за життя не такий ефектний.
Не такий прилизаний, не такий зловісний.
Знаєш, що це таке?
О, це череп Суртура. Доволі потужна зброя!
Зроби мені послугу. Замкни в скарбницю...
щоб тут не з'явився жахливий монстр
і не знищив планету.
Дякую, сонце. Ем...
То ти у Мідґард повернешся?
Ні.
Віднедавна мені сниться той самий кошмар.
Щоночі одне, Азґард в руїнах.
Це просто дурний сон...
ознака перезбудженої уяви.
Можливо.
Та я захотів його дослідити глибше.
І дізнався,
що Дев'ять Світів перебувають у хаосі.
Вороги Азґарду об'єднуються, змовляються, прагнуть нашої погибелі...
а ти, Одін,
оборонець тих Дев'яти Світів...
сидиш тут у халаті,
і їси виноград.
Необхідно поважати свободу наших сусідів.
Так, поважати, а вони натомість винищать нас.
Так, просто я мав важливі справи.
Дивився театр.
Поточні питання, засідання ради безпеки...
Ти мене примушуєш до цього?
До чого?
Ніщо не перешкодить Мйолніру
вернутись у мою руку.
Навіть твоє лице.
Ти збожеволів. Тебе за це стратять.
Зустрінемось у засвітах, брате.
Гаразд, здаюсь.
Прибув!
Тор...
- Одінсон. - Ні.
Ти мав одну роботу. Єдину.
Де Одін?
Ти не можеш не втручатись?
Усе було прекрасно без тебе.
Азґард процвітав. Ти все зіпсував.
- Запитай їх. - Де Батько?
- Ти Його вбив? - Ти мав що хотів.
Мав незалежність якої прагнув.
Оу, аа, ааа!
Скажу. Я знаю де зараз Одін.
Будинок для людей похилого віку «Тінисті алеї»
Повір, я лишив його тут.
Тут на тротуарі,
чи тут у будинку який зносять?
Як продумано.
Як я міг знати?
Я не ясновидець. І не відьма.
Ні? А одягнений як відьма?
- Гей. - Як вийшло, що ти живий.
Я бачив твою смерть.
Я оплакував тебе, страждав.
Це для мене честь.
Запитай його.
Даруйте. Можна з вами сфотографуватись?
О, звісно.
Тепер думай де Одін.
О, Боже.
Джейн вас кинула даремно.
Та вона мене не кидала.
Я її покинув. Ми вдвох покинули.
Що це? Що ти робиш?
Це не я роблю.
Локі.
177А Блікер-стріт
Тор Одінсон.
Бог Грому.
Можеш покласти парасольку.
На Землі що, завелись чаклуни?
Краща назва
"Майстер магічних наук." Відійди звідти.
Гаразд.
Хто ти майстре? І мені яке до цього діло?
Мене звуть Доктор Стівен Стрендж,
і у мене є запитання до тебе.
Сідай.
Чаю?
Не хочу чаю.
А що хочеш?
Не чаю.
Отже, я маю перелік істот
істот та осіб з інших світів...
які можуть бути загрозою для цього світу.
Твій названий брат, Локі, теж є у списку.
Важливий фігурант. Хмм.
Навіщо ти привів його сюди?
Ми шукаємо батька.
Тобто, якби я сказав де зараз Одін...
зацікавлені особи повернулись би в Азґард?
Миттєво.
Шикарно! Я допоможу.
Якщо ти знав ще він, чого не подзвонив?
Він наполегливо просив
його не турбувати.
Сказав, що він однозначно обрав вигнання.
- Гмм. - І у тебе нема телефону.
Нема телефону...
Теле… ти міг надіслати електронного листа.
Він же e-mail.
- А ти маєш комп'ютер? - Ні. Навіщо?
- Ага. - Хай там як,
мій батько уже не у вигнанні.
Якщо ти скажеш де він,
Я заберу його додому.
Скажу. Він у Норвегії.
Зараз я подивлюся чи це заклинання
потребує Азґардійських модифікацій.
Ні.
Ох, тільки не це.
Припини. Не чаклуй.
Даси одне пасмо волосся.
Щоб ти знав.
Моє волосся краще не смикати.
Трохи не встояв.
Він чекає на тебе.
Дякую.
Парасольку не забудь.
О, так.
Скоро...
Нарешті.
І поверни мого брата.
О, так. Зараз.
Я падав 30 хвилин!
Він у твоєму розпорядженні.
Так. Знаю.
Дякую тобі за допомогу.
Удачі.
Розпорядженні? Хто ти такий?
Локі.
Думаєш ти чарівник?
Дурне, ти думаєш другорядний...
Ну все, бувайте.
Батьку?
Тільки подивись. Тут прекрасно.
Батьку, ти як.
Мої сини.
Я чекав на вас.
Ми заберемо тебе додому.
Додому, так.
Ваша мати... кличе мене.
Чуєте?
Локі, зніми закляття.
Довго ж я звільнявся від твоїх чарів.
Фріґґа б тобою пишалась.
Посидьте зі мною. Часу в мене обмаль.
Ми обидва тебе підвели.
Та ми усе виправимо.
Це я вас підвів.
Кінець близькою. Раґнарок.
Я зупинив Раґнарок. Я прикінчив Суртура.
Ні.
Її не спинити, не затримати.
Поки жив, я її не пропускав.
Втім, мій час минув.
Я її не втримаю ні дня .
Батьку, ти говориш про кого?
Про Богиню смерті. Хелу.
Мою первістку.
Вашу сестру.
Сестру?
Її вбивчих апетитів я не міг приборкати.
Не здатний упокорити, я полонив її.
Ув'язнив.
Хела бере силу від Азґарду і...
в Азґарді її міць буде... необмежена.
В Азґарді або ні,
ми зупинимо її об'єднавши із тобою зусилля.
Ні, не вийде.
Тепер у мене свій шлях.
Зупиняй її один.
Я люблю вас, сини.
Дивіться.
Не забувайте це місце.
Дім.
Брате.
Це ти довів його.
То він умер.
Шкода, я не бачила як.
Ти, мабуть, Хела.
Я Тор, Одінів син.
Серйозно? Ви не схожі з ним.
Може ми могли б домовитись.
От ти схожий з ним.
На коліна.
Перепрошую?
На коліна.
Перед царицею.
Нізащо і ніколи.
Це не можливо.
Дитино, ти й не здогадуєшся, що можливо.
Повертаймось!
Ні!
Локі!
Хто ти? Де діла Тора?
Я звусь Хела.
Я прибиральник.
Видно, що ти маєш голову на плечах і цінуєш своє життя.
Хочеш до мене на роботу?
Ти вояк?
Чи ти їдло?
Я просто перехожий.
Це їдло.
На коліна.
Він мій.
Стійте!
Він мій.
Тож якщо хочете собі, відбийте.
Мала, він уже в нас.
Тоді, що ж. Я його відвоюю.
Більше їдла.
Дякую.
Це ловець 142. Дайте дозвіл на прийом у боса.
Везу йому щось особливе.
Ти! Куди мене везеш?
Відповідай!
Гей!
Я Тор, син Одіна. Відправ мене в Азґард.
Пробачне, Ваша величносте.
Я підозрюю, що ви не знаєте хто я така.
Я звусь Хела, Одінова первістка...
командирка Легіонів Азґарду...
спадкоємиця трону,
і також Богиня Смерті.
Мій батько умер.
Як і принци. Не дякуйте.
Ми колись мали
абсолютну владу у космосі.
Нашу першість визнавали усі галактики.
Але Одін обмежився Дев'ятьма Світами.
Наша доля правити усіма іншими.
І я прийшла відновити наше панування.
Усі мені присягніть...
і зазнайте звитяги моїх великих завоювань.
Не знаю хто ти...
і що зробила, але здавайся!
Інакше не жди пощади.
Як не знаєш хто я?
Ти слухав, що я щойно говорила?
Я востаннє попереджаю!
Я хотіла щоб ти радів мені.
Гаразд.
В атаку!
Ох, як я скучила за цим.
Хоча це прикро.
Добрі воїни дарма гинуть...
бо не здатні бачити майбутнє.
Жаль.
О, глянь, ще живий.
Змінив думку?
Повертайся туди, звідки ти виповзла.
Ти зла демонка!
Оглянемо мій палац.
Не бійся, що тебе знайшли.
Ти вдома, і дороги назад нема.
Ніхто звідси ніколи не йде.
Що це за місце?
Відповідь - Сакаар.
Розташований осторонь космічних трас...
Сакаар живе на межі відомого і невідомого.
Це збірний пункт
для усіх загублених і не бажаних речей...
таких як ти.
Однак на Сакаарі, ти важливий.
Ти цінний.
Тут тебе люблять.
Що за дурня?
І найбільше тебе любить Ґросмайстер.
Він оригінал,
уперше втрачений і уперше знайдений...
творець Сакаару...
і батько Змагання Чемпіонів.
Колись ти був нічим, тепер ти щось.
Ти власність Ґросмайстра.
Поздоровляю!
Ти зустрінешся з Ґросмайстром через 5 секунд.
Підготуйся.
Перед тобою Ґросмайстер.
Гмм, гмм, гмм.
Він просто вражає. Воно ж він?
Здається так.
Ясно.
Я люблю коли ти прибуваєш, 142.
Ти привозиш найкращі товари.
Тому, коли я говорю з Топаз,
про Ловця 142...
то що я кажу завжди?
"Вона у нас..." Слово на "П"
Лайно.
Ні, не лайно.
Ти просто хотіла це сказати?
Лайно ніяк не на "П"
П'яниця.
Агх, Ти вибай її. Ні, "перша". Я мав на увазі "перша".
Я завжди кажу вона перша.
Бо вона привозить мені чемпіонів.
Ти кожен її приїзд це кажеш.
Що ти привезла сьогодні?
Цінну річ.
Що?
Я хочу його оглянути. Оглянути уважніше.
Можна нас ближче? Дякую.
Заплати гості.
Я ось що вам скажу.
Я не продаюсь.
Вау, який норовистий.
Ціна 10 мільйонів.
Нехай і не мріє.
Ох, як завжди, перекинь юніти.
Ти заплатиш за це.
Ні, він заплатив за це.
Ось що я хочу знати.
Хто ти?
Я сам Бог Грому.
Вау.
Я не чую грому,
але це в тебе іскри з пальців?
Ми знайшли твого кузена.
Агх, о, круто!
Так, поїхали. Тобі сподобається.
Ось він.
Здоров, кузене.
Ми не могли тебе знайти. Ти ховався?
Здоров.
Гмм.
Отже...
Благаю.
Прости.
Ага.
Карло...
Я прощаю тебе.
Ох, дякую.
Дякую.
Офіційно прощаю. І вбиваю.
Допоможіть.
О, всесильні аси!
Я вступив. Я вступив в нього. Фу!
Гидота.
Ох і сморід.
Чим смердить?
Паленою кашею.
Де мої манери?
Я невідповідно представився.
Вибач. Емм, їдь за мною.
Мене звуть Ґросмайстер.
Я започаткував клоунаду,
що зветься Змагання Чемпіонів.
Публіці з усіх усюд
доводиться брати в них участь.
І ти, приятелю, також
станеш недобровільним учасником.
Що скажеш?
Ми не приятелі і запхай в зад свої ігри.
Я вертаюся в Азґард.
В зад кажеш.
І раз, два, три, чотири.
Була червоточина у просторі та часі переді мною.
І в той момент, я зважився.
Локі?
Локі! Локі!
Іди до мене. Іди сюди.
- Вибачте, я на секунду. - Локі!
- Шшш, тихо. Що? - Ти живий?
- Та ясно, що я живий. - Що ти тут робиш?
Як це що роблю?
Стирчу в дурному кріслі.
- Де твоє крісло? - Я не в кріслі.
- Визволи мене. - Не вийде.
- Випусти? - Не можу.
Я потоваришував з Ґросмайстром.
- Він божевільний - Я здобув його ласку.
Біфрост переніс мене сюди вже давно.
- Вже давно? - Так.
А я щойно тут.
Про що ви там шепочетесь?
Час плине інакше у цих світах.
Де інде мені було б уже мільйонів кілька років.
Проте на Сакаарі...
Але то таке, ти знаєш цього, ем...
Як ти казав, Володаря Грому?
Бога Грому. Скажи йому.
Я вперше в житті цього типа побачив.
- Це мій брат. - Названий.
Він здатний битись?
Ти звільни мене з крісла і я покажу.
Ой, страшне. Він лякає мене.
Гей, послухай іскристий.
Якщо хочеш повернутися в зад, забув як зветься...
Азґард.
Учасник який здолає мого чемпіона...
здобуде собі свободу.
Давай. Показуй в якому напрямку
той кого слід бити!
Який войовничий, характер.
Напрямок буде ось який, Боже.
Ааа! Локі!
Гей, гей, гей. Спокійно, чувак.
Я тут.
Купа каміння, що махає тобі. Ку-ку.
Ні, Я насправді жива істота.
Дозволь представитись. Мене звати Корґ.
Я ніби як головний тут.
Я весь типу з каміння, але хай це тебе не лякає.
Не бійся, якщо ти не з паперу чи ножиць
Знаєш гру камінь-ножиці-папір
Поруч зі мною мій дружбан, Мік.
Він комаха, має ножі замість рук.
Ти Кронан, так?
- Точнячок. - Як ти тут опинився?
Ох, я хотів здійснити революцію,
але надрукував мало листівок,
і ніхто не вийшов.
Тільки моя мама і її фраєр, той іще кретин.
Як покарання, мене приперли сюди
і змусили стати гладіатором.
Провальний рекламний хід я гадаю.
Але я організовую іншу революцію.
Якщо хочеш, можеш взяти в ній участь.
Ти любиш революції?
Як таке може...
Аа, це, заціни. Цей коридор це коло.
Але не звичайне коло, типу стрьомне таке коло.
Це якесь безглуздя.
Тут усе безглуздя, брате.
Єдине не безглуздя,
те, що все безглуздя.
Хтось уже бив Ґросмайстрового чемпіона?
Даґ бив.
Даґ!
А, чорт, Даґ здох.
Логічно.
Всі хто б'ють Ґросмайстрового чемпіона...
зникають.
А ти як? Ти ж з каміння.
Зі зникального каміння. О, дивись, ще один зник.
Так от, я виходжу на малі бої,
на розігрів юрби.
А ти що, з ним битимешся?
Битимусь.
Битимусь, виграю,
і вшиюся звідси.
Точно так і Даґ говорив.
До зустрічі, новий Даґ.
Ніхто мене не пам'ятає?
Тепер що, не вивчають історії?
Глянь як усе брехливо.
Кубки та гучні бенкети?
Мирні договори?
Одін...
пишався царством...
ганебно здобутим.
Ми були нестримні.
Я була його зброєю
при творенні Азґардійської імперії.
Один за одним, світи скорялись нам.
Та потім, просто тому, що мої амбіції переросли його...
він вигнав мене, посадив у клітку, замкнув наче дикого звіра.
До того, Азґардійських воїнів шанували...
а полеглі поховані як герої під оцим палацом.
- Одінові скарби. - Фальшивка.
Більшість речей тут фальшивки.
Мотлох.
Хм, вони менші ніж я думала.
Це непогано.
Та це ж...
Незгасний Вогонь.
Хочеш побачити справжню силу?
Фенріс, мій дорогий, що з тобою зробили?
У Незгаснім Вогні, ти відродишся.
Я сумувала.
За вами всіма.
Одін...
Я молюся, щоб ти зайняв гідне місце у Вальгаллі...
де хоробрі житимуть вічно.
Не оплакувати, а радіти...
за тих хто загинув...
...геройською смертю.
Це гірко...
Коли дурять.
Кажуть, що ти щось одне
а виявляється - то вигадка.
Ну невже я справді сюди прийшов би?
Тут так огидно.
Це знак, що допомоги не треба?
Я не ризикну становищем у Ґросмайстра.
Я довго його здобував.
Він псих, але буває добрий.
Тому я раджу тобі,
разом зі мною його підтримати.
Можливо з часом,
біда спіткає Ґросмайстра, і тоді... ми... удвох...
Ти серйозно хочеш повернутися в Азґард?
Наша сестра, знищила твій молот...
ніби скляночку.
Вона сильніша за нас, сильніша за тебе.
Ти програєш.
Ти розумієш, що я тобі кажу?
Ясно.
Я знову лишаюся один.
Я завжди один.
Скажеш що небудь?
Скажи що небудь!
Що тобі сказати?
Ти сфальшував свою смерть...
ти вкрав трон, відібрав силу в Одіна...
кинув його на Землі вмирати,
випустив Богиню Смерті.
Тобі вистачить,
чи мені згадати не тільки минулі два дні?
Я не бачив ще
цього могутнього чемпіона, що всі кажуть...
проте він здичавілий варвар.
На завтра я зробив ставку на нього.
Не підведи мене.
Приведе згинь!
А де він дівся?
Ох, фуу!
Знову все в крові і волоссі.
Скільки можна казати
чисти після себе зброю?
Свинота не навчена.
О, Тор...
а хочеш дерев'яну виделку?
Ні.
Дуже корисна річ.
Якщо треба простромити трьох вампірів,
що обнялись докупи.
Краще б я мав свій молот.
Молот?
Він унікальний. Викуваний з особливого металу
з ядра напівзгаслої зірки.
Коли я обертаю його швидко,
то можу піднятись в повітря.
Верхи на молоті?
Ні, я літаю не на ньому.
Він літає на тобі?
Ні. Я обертаю його з великою швидкістю,
і він тягне мене...
О Боже. Ти тягаєшся з молотком?
Літаю.
він мене здіймає в повітря... і я літаю.
Коли я його запускаю,
він завжди повертається.
Отже, у тебе особливий
інтимний зв'язок з молотком...
і втрата його...
майже те саме, що втрата коханої.
Ти гарно пояснив.
Це все моє.
Глянь, та жінка мене мене в це втягнула.
Ааа, ця. Ловець 142.
Стережись цих Азґардійців, братан.
Міцні горішки.
Азґардійців?
Гей. ГЕЙ!
Гей.
Не лупи мене тією штукою. Я хочу поговорити.
Наш Азґард гине.
Всесильні аси, то ти Валькірія.
Змалку і я хотів бути Валькірією...
доки не дізнався, що ви всі жінки.
Звісно, я не проти жінок.
Я люблю жінок.
Часом аж забагато.
Але не як маніяк,
а переважно з пошаною і вдячністю.
Чудово, що...
існують елітні загони дівчат-воїнів.
Не все ж нам.
Договорив?
Володарю Грому, твоя черга.
Прошу, допоможи мені. Мені потрібна твоя допомога.
Бувай.
Ти боягузка, чи зрадниця?
Бо Валькірії поклялись боронити трон.
Слухай уважно, твоя величносте. Тут Сакаар, не Азґард.
І я ловець, а не Валькірія.
Витягуй його на арену.
І звідси вибратись не можливо. Ти здохнеш все одно.
Не смикайся.
Рука в мене не така надійна як була.
Моїх бороди і кіс, ти не підстрижеш...
не зазнавши гніву могутнього Тора.
Благаю. Благаю, діду, не стрижи мене.
Пожалій! За що!
За що!
Вау! Нічого собі.
Я вражений!
Аншлаг і це приємно!
Привіт. Я ваш ведучий.
Прошу оплесків
для учасників розігріву яких спіткала сьогодні...
жахлива і жорстока смерть.
Було весело.
Яке шоу! Який азарт!
Заради нього ви і прийшли, і я також.
А зараз, без церемоній і зволікань...
головна подія свята.
Він уперше на арені,
але перспективний...
і не погано підготовлений.
Більше ні слова, дивіться самі.
Пані та панове, представляю...
Володаря Грому.
Бережіться його пальців. Вони пускають іскри.
Гаразд, один є.
Давайте привітаємо конкурента. Де він там?
Він просто звір.
Що можна про нього сказати?
Він унікальний. Немає таких як він.
Я відчуваю повну єдність з ним.
Він непереможний.
Він величний.
Він буде захищатись.
Пані і панове...
а зараз...
Ах-ох.
...ваш Неймовірний...
Халк!
Так!
Я відбуваю з планети.
Гей, гей, гей. Куди розігнався?
Гей!
Ми з ним знайомі.
Він з моєї роботи.
Куди ти пропав?
Усі думали, що ти загинув.
Стільки трапилося за весь цей час.
Мій молот розбили.
Це було вчора, тож це свіжа подія.
Локі. Локі живий. Не повіриш.
Он де він.
Локі! Дивися хто тут!
Ох, Беннер, Я ніколи не думав, що це скажу...
проте я тобі надзвичайно радий.
Халк! Халк! Халк!
Беннер.
Гей, Беннер!
Не Беннер. Тільки Халк.
Чого ти?
Це ж я, Тор!
Беннер, ми з тобою друзі.
Отямся. Я не хочу тебе бити!
Це воно, оце воно.
Що?
Велетню...
Сонце вже низенько.
Ну все. Сонце вже сідає.
Я не скривджу тебе.
Ніхто не скривдить.
Так! Так йому і треба!
Я просто в захваті від спорту.
Гаразд. До дідька.
Ох!
Я знаю ти тут, Беннер.
Ану вилазь!
Заспокойся, не ганьби мене!
Я сказав їм, що ми друзі!
Грому! Грому! Грому!
Новий день, новий Даґ.
Що це за галас?
Простий народ не хоче гідно поводитись.
Це сили опору вибивають передні ворота.
Розкажи про себе, Скердж.
Нуу, мій тато був каменяр. Моя мама була...
Ох, ясно. Я зупиню тебе.
Я хотіла знати...
які ти мав амбіції?
Я лише мріяв якось себе проявити.
Жага визнання.
Як я була молода...
кожен король чи цар заводив ката.
Не тільки, щоб вироки виконувати...
але й щоб виконувати шалені бажання.
Та переважно усе ж заради вироків.
Все ж кат - це велика честь.
Я в Одіна за ката служила.
А ти, станеш у мене за ката.
І почнемо завоювання.
Скердж, де твій меч?
Твій меч, ключ який відмикає Біфрост.
Той простий народ,
що гідно поводитись не хоче...
щоб усіх зібрав.
Дозвольте.
Даруйте за це.
Ці падлюки всюди.
Ходімо.
Тут безпечно.
То ми друзі?
Це Халк у ванні париться.
Давно ти вже такий?
Це ж який?
Такий як оце. Великий, зелений, тупий.
Халк завжди Халк.
Чого ти тут, скажи?
Перемагав.
Махлював, га?
У них були ці штуки, на жертвах?
Як ти тут з'явився?
П'ятикрил.
Ясно. Скажи, де П'ятикрил зараз?
Він голий.
Він зовсім голий. Гмм.
І як тепер мені жити далі.
П'ятикрил.
Так, так!
Ми звідси вирвемось.
Це жахливе, погане місце.
Ти полюбиш Азґард. Він великий, золотий, сяє.
Халк лишитись.
Ні, ні, ні. Мені потрібно повернутися в Азґард.
Треба спинити Раґнарок.
Раґнарок?
Напророчений кінець мого світу.
Кінець часу, кінець усього...
Допоможеш мені вернутись в Азґард...
Я тебе тоді верну на Землю. Га?
Халка там ненавидять.
Там люблять Халка. Земля тебе любить.
Ти Месник.
Ти з ними, один з наших друзів.
А друзі для чого? Для підтримки.
Ти Беннерів друг.
Я не Беннерів друг. Я більше твій.
Беннерів друг.
Я не люблю Беннера. Він такий:
"Я розумний науковець і ботан."
Тор іде. Халк лишитись.
Ясно.
Лишайся.
Тупе місце. Огидне, між іншим.
Червоне, біле. Вибирай колір. Це смішно.
Ти програв.
Нічого я не програв. Я виграв той бій, між іншим.
- Я тебе розчавив. - Ага, розчавив.
- Бабські руки. - Що?
Баба.
Бовдур! Переросток.
Тор іде!
Якраз йду.
Тор іти ще.
Тор удома.
Халк тренуватись.
Клас. Успіху.
- Привіт, велетню - Привіт, злюко.
Куди чалапаєш?
Вигравати.
Ґеймдал, я знаю ти мене бачиш.
Допоможи й мені побачити.
Допоможи.
Хоч ти далеко, та я бачу.
Що тут діється?
Сам подивися.
Я прихистив утікачів
у твердині наших предків.
Та як гарнізон не вистоїть, для втечі буде лиш Біфрост.
Ти говориш про евакуацію Азґарду?
Нам довго не втриматися.
Хела силу бере від Азґарду
і щодень міцнішає.
За мною.
Хела ненаситна.
Якщо я її випущу,
вона зжере Дев'ять Світів і весь космос.
Прийди до нас.
Я б радо. Але я навіть не знаю
де я тепер.
Ти на планеті, де повно дверей. Зайди в одні.
- В які? - У найбільші.
Тор горе.
Заткнися.
Тор горе.
Це не горе, ідіоте.
- Я розгніваний! - Ой.
Я злий. Я батька втратив.
Я молота втратив.
- Ти навіть не слухаєш. - Ох, скиглить, ридає.
Плаче як баба.
Речі не ламати.
Ти мені дуже поганий друг.
Ти поганий друг!
- Знаєш хто ти? - Ні.
Ти у нас, найтупіший Месник.
А ти крихітний Месник!
Ти сказився?
Так.
Знаєш, що? Земля тебе ненавидить.
Ні. Ммм-ммм.
Вибач, що я таке сказав.
Ти не найтупіший Месник.
Ніхто тебе так не називає.
То й нехай.
Не годиться кидатись щитами.
Міг і вбити.
Отож. Даруй.
Я так легко стаю злим.
Халк завжди, завжди злий.
Знаю. Такий самий як і я.
Ми з тобою - гарячі дурні.
Такі самі. Халк як вогонь, Тор як вода.
Ну... обидва як вогонь.
Халк вогонь справжній.
Халк наче вогняна буря.
Тор наче тліє помаленьку.
Халк, зроби щось для мене.
Гмм?
Привіт злюко.
Що сталося? Чого ти...
Ти так і не здогадався...
що коли тікають на край всесвіту
то хочуть щоб їх не займали.
- Нам треба поговорити. - Ні, це тобі треба.
Хай залишиться.
Зараз?
Блок.
Лишитись.
- Будь ласка. - Будь ласка.
Гаразд.
Давай так.
Я слухатиму...
доки все не вип'ю.
У Азґарді коїться страшне. Безневинні гинуть.
Нам треба вернутись. Допоможи...
Ого.
Випила. Бувай.
Одін помер.
Хела, Богиня Смерті, захопила Азґард.
Якщо Хела вернулась, Азґард уже не врятуєш.
Я збираюсь її зупинити.
- Один? - Ні.
Я організовую групу.
Там я, ти, і велетень.
Ні. Ніколи група. Тільки Халк.
Там я... і ти.
Та ні, тільки ти.
Стій. Слухай. Валькірії легендарні.
Елітні войовниці Азґарду, що присягнулись боронити трон.
Я не буду лізти
в чергову з ваших сімейних чвар.
- Як це розуміти? - Твоя сестра.
Її сила походить від Азґарду, як і твоя.
Вирвавшись з-під контролю Одіна
вона перебила усіх у палаці...
і хотіла захопити трон.
Коли вона втекла з вигнання...
Одін наказав Валькіріям взяти її в шори.
Я вціліла, бо колись...
Слухай, я вже мала з нею справу
коли ще вірила у трон...
і дорого заплатила.
Ось що не так в Азґарді.
Розбрат, секрети, золота мішура.
Я згоден.
Руки не розпускай.
Я згоден.
Через те я і не сів на трон.
Проте, ідеться не про корону.
Йдеться про Азґардійців...
які гинуть. А вони твої брати і сестри
Більше ні.
Я пас.
- Гаразд. - Гаразд.
- Добре. Чудово. - Клас.
Дякую.
- За що? - За це.
Нічого не засікла?
Вмикаю його. Ооо... Так набагато ліпше.
А ти, продовжуй.
Живи тут і лови для психа невільників.
Напивайся, ховайся.
А я...
А я не тікаю від проблем...
я борюся з ними.
Бо герої б'ють...
Бо герої б'ються до кінця.
Друг лишитись!
Ось!
Так...
Давай, давай.
Вітання. Потрібна голосова активація.
Тор.
-- У доступі відмовлено.
Гмм... Тор, син Одіна.
-- У доступі відмовлено.
Бог Грому.
-- У доступі відмовлено.
Найсильніший Месник.
-- У доступі відмовлено.
Найсильніший Месник.
-- У доступі відмовлено.
От собака, Старк.
Патрік Свейзі.
Вітання, Патрік Свейзі.
Друг лишитись!
Ти що, ти що. Стій!
Лишитись!
Стоп! Стоп, не розбивай усе!
Лишитись!
Гарна робота, велетню.
Хто зна, куди подався Альтрон
але ти літаєш високо і швидко.
Але розверти цю пташку, добре?
Тебе не видно у стелс режимі...
допоможи мені. Гаразд?
Зроби, зро... зроби.
Ні! Ні, Беннер!
О, Боже.
Беннер.
Гей, гей, гей.
Усе нормально, Беннер?
Сонце вже низенько. Сонце вже низенько.
Отак, дихай.
Я тебе не скривджу.
Сонце вже низенько.
- Тор. - Так.
Де твоє волосся?
Один старий мерзотник обпатрав.
- А що, стильно. - Дякую.
Де це ми? О, як Нат?
- Ем, Наташа здорова, я думаю. - Здорова?
- А що тепер в Соковії? - Соковії?
Країна, Соковія. Ми її врятували?
- Беннер, слухай. - Що?
Соковія. Альтрон. То було два роки тому.
- Що ти кажеш? - Ну...
Що?
Я був Халком два роки?
Напевно, що так.
Що це зі мною?
Беннер, щось тобі розкажу.
Потрібна голосова активація.
Беннер.
Вітання, найдужчий Меснику.
Егх, хто?
Бортжурнал.
Тор, де ми з тобою?
Друже, якби ж я знав.
Сакаарійці, слухайте мене.
Увага. Погані новини.
Мій прославлений чемпіон десь пропав.
Вийдіть на вулиці. Підтримайте чемпіона.
Хто це?
Типу тутешній правитель.
Ти якийсь час жив у нього в гостях.
- Серйозно? - Так.
Стільки всього було. Ми з тобою билися.
- Я переміг? - Ні, я виграв. Легко.
Так не годиться.
Ну, що вдієш.
Напевно той, кримінально хтивий
Володар Грому викрав чемпіона
Хтивий Бог Грому. Поквапмось.
Ох, о ні.
Це не добре.
Це все дуже, дуже погано.
Тор, у мене зриває дах.
Ні, ні, ні, ні.
Не психуй. Усе добре. Одягнись, а тоді...
Це ж одяг Тоні.
- Знаю, одягайся. - Тоні тут?
Ні, не тут. Але спокійно, чуєш?
Сонце сідає. Сонце вже низенько
Вечір близенько.
Я сумний!
Я дуже сумний.
А знаєте, що в цьому добре? Є винний.
І я чудово уявляю цього винного.
Знаєте хто в мене на думці?
- Ґросмайстер, я... - Гей, гей!
Не перебивай!
Ось, на.
Навіщо мені зараз плавильник?
Він перебив мене.
Це не тягне на смертний вирок.
Що я там казав?
Мій безцінний чемпіон десь пропав...
усе це, через Володаря Грому.
Це якось пов'язано з ним. З твоїм братом.
Деталі не цікаві. Набутий, нагуляний. Байдуже.
Головне, що твій брат.
І твій товар...
Мій друже...
дайте мені 12 годин,
і я обох поверну. Живих.
Я за дві години.
А я за одну.
Хай так буде.
Знаєте що? Я вранці прокинувся
з думкою про публічну страту.
Та поки що, вистачить і цієї солоденької...
"Хто знайде перший?"
Отже, годинник цокає.
Що ти накоїла?
Я тобі не звітую, лакей.
Я, Локі.
І ти звітуєш Ґросмайстру.
Гмм.
Навіщо ти допомогла брату змитися звідси з тим зеленим?
Я нікому не допомагала.
Ти Валькірія.
Я гадав усі Валькірії повиздихали.
Ретельніше добирай слова.
Я тобі співчуваю. Мабуть, дуже болючі спогади.
Сонце низенько. Сонце низько.
Сонце низенько.
- Воно вже дуже низько. - Ох, чорт.
- Сонце дуже низько. - Перестань це торочити?
Я тебе заспокоюю.
Не вийде. Я на чужій планеті!
Звичайна планета. Ти ж уже бував на планетах.
Так. Одній.
А тепер на другій. Це ж круто.
Це новий досвід.
Через це, мої нейрони вистрілюють швидше...
ніж мозок отримує інформацію.
Усе геть інакше цим разом.
У минулому, наче я і Халк...
держали одне кермо.
Проте тепер, наче він керує...
а я лежу замкнений в багажнику.
Ти став собою. Це головне.
Ні, не в цьому річ.
Я намагаюся сказати,
що як знову втілюся в Халка...
то Беннер може вже не повернутись.
А ми застрягли на планеті
де все для того, щоб мене нервувати.
Ми не застрягли.
Я придумаю, як вернутись додому.
Дякую.
Не до тебе додому, в Азґард. До мене.
Що?
Слухай, мої піддані у великій небезпеці.
Ми з тобою, переможемо ту велику істоту...
що якимось дивом моя сестра.
Ой, це так не правильно так не...
Я не хочу битися з твоєю сестрою.
Це ваші сімейні проблеми.
Ні, вона зла потвора.
Та мені байдуже хто вона.
Я більше не хочу битися. Набридло вже.
- Як це? - Я тобі сказав.
Якщо я втілюся в Халка,
я можу вже не повернутись.
А ти як глухий.
Ні, ні, ні. Я збираю команду.
Халк наш вогонь.
Стривай, то ти через мене кличеш халка?
- Що? Ні! - Це огидно.
У душу наплював. Ти мені не друг
Ні! Я Халка не люблю.
Він весь такий...
"Бхх, бах, бах, бах."
Я поважаю тебе.
Дякую.
Проте, буду щирий...
коли бити злих потвор...
він дуже потужний і корисний.
Так, Беннер потужний і корисний теж.
Але не крутий...?
Скажи, скільки дипломів у Халка? Нуль.
А скільки у Беннера? Сім.
Твоє діло, не хочеш - не воюй.
Втім, тут нічого чекати. Пішли звідси.
Нащо ці лахи?
Замаскуюся. Я втікач.
- І я замаскуюсь. - Ти вже замаскований.
- Я буду Тоні Старком. - Га?
Так. Тоні і жебрак.
Ні, ні. Ти не Тоні. Ти Брюс. Брюс Беннер.
То для чого ти мене вдягнув як Тоні?
Бо ти був голий.
Гаразд, це аргумент .
Що ти робиш? Перестань!
Та воно щось... В його штанів тісна матня.
- Перестань! - Вибач.
- Чого ти такий стрьомний? - Я не знаю.
Може той факт, що я два роки провів...
усередині монстра зробив мене стрьомним.
Гей. Шшш. Тихенько.
Ти крутий. Ходімо. Заспокойся, заспокойся.
Слухай, у нас в Азґарді...
ти вже ніколи не згадаєш про Халка.
- Чуєш? - Чую.
Халк!
Ооо. Це погано.
Беннер! Беннер!
Беннер
Тор!
Здоров.
Я хотів його завалити.
Я завалила перша.
Шикарно. Чого ти тут ходиш?
Чого ти ходиш? Чого не втік?
Я відволікся.
Що за дрантя...
Це маскування.
Так лице ж видно.
Якщо отак, то не видно.
Гарне волосся. Я звернув увагу.
Зачесалась? Чи помила?
Що то в неї на очах?
То вона вбила стільки народу?
Вона вродлива і відважна.
Хто цей кадр?
- Це мій друг. - Хто? Я?
- Я, Брюс. - Я тебе ніби знаю.
І я тебе ніби знаю.
Тор, я пиячила страшенно...
- щоб забути минуле. - Гмм.
Сакаар ідеальне місце,
щоб пиячити і забути все... і умерти.
О, це видно, що ти забагато п'єш
і як не припиниш - загнешся.
Я пити не перестану.
- Ох. - Але більше не забуватиму.
Не відвертатимусь... годі...
якщо мені так судилося...
я вмру, але проткнувши мечем серце тієї мерзенної гадини.
- Добре. - Так.
Тобто, я в команді. Я буду з вами разом.
У вас є назва?
Так, ми назвались Дикі Месники.
Дикі Месники?
Бо я хочу помсти. Ти хочеш помсти.
І ти теж. Чи як? Ти хочеш помсти?
Я, власне, ще точно не знаю.
Нічого.
І ще, я маю чим вас задобрити.
Сюрприз.
Ау.
Не голограма.
Здоров, Брюс.
Локі, коли ми востаннє бачились...
ти хотів усіх повбивати.
Є якісь успіхи?
У певні моменти бувають.
Це драконів зуб?
Він.
Неймовірно.
Славетний меч Валькірій.
Отже, Сакаар і Азґард віддалені у просторі
планетні системи.
Оптимальний маршрут - малий портал за межами міста.
Заправка на Зандарі, і повернення на Азґард...
через 18 місяців.
Ні. Полетимо крізь великий.
Крізь Дияволів Анус?
Анус?
Стій, стій, стій. Чий анус?
Чесно, я не знав, що він так зветься
коли вибирав.
Це схоже на колапсуючу нейтронну зірку...
всередині моста Енштейна-Розена.
Треба інший корабель.
Це порве мій на шмаття.
Це так. Він має витримати геодезичну напругу сингулярності.
І його система керування...
повинна функціонувати без бортового комп’ютера.
І без тримачів для пляшок...
не можна ніяк. Тож, за вас!
Я тебе знаю? Таке враження, що знаю.
Аналогічна фігня. Дивно.
Ну що?
Робимо міжгалактичний ривок
крізь хиткий космічний вир?
Гарна буде авантюра.
- По корабель. - По корабель.
Є два кораблі.
Обидва топові моделі...
Даруйте мою нав'язливість...
Але у Ґросмайстра дуже багато кораблів.
І я, можливо, викрав коди входу в охоронну систему.
Зненацька тобі заманулося
стати за хороших.
Нічого такого.
Я втратив прихильність Ґросмайстра...
і в обмін на коди та зореліт...
Я прошу безпечного проходу крізь Анус .
То ти кажеш, що здатний
завести нас у гараж...
зорельотів, не здійнявши тривоги?
Так, брате. Здатний.
Тор, я хочу на дещо... Звернути твою увагу.
Кілька хвилин тому я з ним розмовляв...
і він був готовий убити когось із нас.
Мене хотів убити.
Мене теж. Мав багато нагод.
Наприклад у дитинстві він...
трансформувався в змію,
він знав, що я люблю змій.
Я підняв змію, милувався...
а він знов трансформувався в себе
і такий, "Ха, на тобі!"
І ножа встромив. Нам було тобі по вісім.
Щоб украсти корабель...
треба виманити охорону з палацу.
Ви б краще монстра випустили.
Цсс, замовкни.
У вас є монстр?
Ні, нічого немає. Він щось тупе меле.
Треба почати революцію.
- Революцію? - Я поясню згодом.
- То що це за тип? - Я поясню згодом.
Мік, я правильно розумію ця хрінь, що з тебе сиплеться...
Це протоплазма? Чи це ікра?
Схоже на ікру.
Ау!
Я прийшла по Корґа.
А хто шукає?
Знаю, ти шукаєш.
Але ще хтось шукає, чи тільки ти?
Володар Грому шле вітання.
Революція почалась!
Революція? Як це трапилось?
Не знаю.
Комп'ютер відповідальний за послух
якось було нейтралізовано...
і раби стали озброюватись.
Оу. Це таке не гарне слово.
Яке? Комп'ютер?
Ні. Що може бути не гарного в "комп'ютері "?
Ні, на "Р". Те, що на "Р" слово.
Вибач, утримувані робітники стали озброюватись.
О, так краще. Так політкоректніше.
Слухай, давай говорити.
Я не згоден.
Щире спілкування ніколи не було нашим сильним боком.
Ти нічого не знаєш.
Багато відкрилось після нашої останньої розмови.
Агов.
Вітаю.
Одін поріднив нас.
Тож не дивно, що його смерть нас розвела.
Ми тепер майже чужі.
Двоє синів царя, гнані вітром.
Оу.
Ти ж не хотів говорити.
До суті.
Я, мабуть, краще лишусь на Сакаарі.
Я теж такої думки.
Ти згодився зі мною?
Тобі ця планета підходить.
Не цивілізована, дика, хаотична...
Ти розкошуватимеш.
Ти так погано про мене думаєш?
Локі, я дуже тебе люблю.
Я думав, ми завжди будемо йти пліч-о-пліч.
Втім виявилось, що ми окремо.
Може в тобі і є щось хороше.
Проте наші з тобою шляхи...
розійшлись давним давно.
Так.
Мабуть добре, що ми вже не зустрінемось
Ну, ти ж цього завжди хотів.
Гей, зіграймо в "Допомогу"
- Що? - В "Допомогу"
Ні.
- Ти ж любиш цю гру. - Ненавиджу.
Гра краща з кожним разом.
- Це принизливо. - Є кращий план ?
- Ні. - Тоді давай.
Ми в цю гру не граємо.
Рятуйте! На допомогу!
Мій брат умирає.
На допомогу! Допоможіть!
Класика.
Ненавиджу.
- Це принизливо. - Для мене не принизливо.
Ну і де той корабель, про який ти говорив?
Комодор
Ясно.
Я не думаю, що він багато що змінить.
Ох, Локі.
Я зраджував тебе не раз...
Але тепер тут немає нічого особистого.
Нагорода за твою голову...
приваблива аж надто.
І жодних сентиментів, так?
Їх не лишилось давно.
Я знаю.
Ох, це боляче.
Ех, дорогий брате, ти став передбачуваний.
Я тобі вірю, ти зраджуєш.
І так раз-у-раз по колу.
Ох, Локі, пора вже тобі виростати.
Змінюватись.
А ти чомусь досі залишається такий самий.
Я бачу, що ти хочеш...
завжди бути Богом Обману...
хоч міг би більше.
Я тобі це залишаю.
Усе таки кожен має десь бути, тож удачі, Локі.
Нічого, я розберуся.
Я ж уже керував кораблем.
Браття Сакаарійці...
Володар Грому викрав мій зореліт
і мого улюбленого чемпіона.
Сакаарійці, усі на виліт. Спиніть його.
Не дайте йому втекти з планети.
- Влучно стріляєш! - Дякую.
Відкрий люк.
Вже.
Сподіваюсь, ти цупкіший ніж здаєшся.
Про що ти?
А відстрілюватись від них не треба?
Не завадить.
Де в цьому кораблі гармати?
Там їх нема.
- Це зореліт для розваг. - Що?
Ґросмайстер на ньому лише гульбанив,
та оргії влаштовував.
То це судно в Ґросмайстра для оргій?
Так.
Нічого не торкайся.
О ні, о ні!
- Ні! - О, чорт!
Залазь!
Я затримаюсь.
Їй допомогти треба. Держи штурвал.
Ні. Я не вмію літати на таких.
Ти науковець. Якийсь диплом підійде.
Усі вони не годяться для керування космольотами!
Зараз, я спробую.
Тут мусить бути гармата.
Ось, це схоже на гармату.
Кльове паті!
Ура!
Народ, летимо в Дияволів Анус!
Ось він.
Наш квиток звідсіля.
Ей, а це що?
Дякую.
Здоров. Ми тут гуртом зібрались застрибнути в космоліт.
Ти з нами?
Так, це ж очевидно...
що вам потрібен лідер.
Ой, дякую.
І ще трохи.
Ох, чорт.
Азґардійці...
якісь заблудлі душі...
украли Біфростський меч.
Скажіть де він...
або ви всі пошкодуєте.
Погано.
Ну?
Он ту.
Ну? Страчуй!
Стійте!
Я знаю де меч.
Не думала, що повернуся.
Я думав тут гарніше.
Не те щоб тут не гарно...
але тут усе, усе палає.
Ось, поміж гір.
Теплові сигнали. Там ховаються живі.
Хела йде до них.
Скинь мене поблизу палацу.
- я її затримаю. - Загинути не терпиться?
Потрібно рятувати тих, хто в пастці.
Поки я борюся з Хелою, ви евакуюйте усіх з Азґарду.
І як же нам це вдасться?
Є в мене одна ідея.
Азґард.
Хела йде.
Тепер корабель озброєний.
І я капітан.
Я знайшов це в зброярні.
Удачі.
Ваша величносте...
не загиньте.
Ви ж розумієте.
Не зупиняйтесь!
Ідіть до Біфросту!
Сестро.
Ти іще живий.
Гарно ти оздобила палац.
Я схвалюю цей стиль.
Схоже наш з тобою батько
розв'язував усі свої проблеми хованням.
Чи вигнанням.
Він тебе гідно оцінив. І так само мене.
Дитино?
Ви ж чужі з ним.
Незнайомі.
А я з Одіном, не одну цивілізацію
втопила у крові.
Як думаєш, звідки усе це золото?
А тоді він...
чогось захотів перетворитись на доброго царя.
Захищати мир, боронити життя...
завести сина.
Я розумію чого ти зла.
Ти моя сестра, і теоретично...
можеш претендувати на трон.
Я бажав би віддати царство іншому.
Але не тобі.
Ти аж ніяк... не підходиш.
Ну все. Вставай!
Ти не там сів.
Батько казав мені...
що мудрий цар не шукає війни.
Проте мусить бути до неї готовий.
Назад!
Зізнаюсь, ти мене не вразив.
Ґеймдал!
Дай меч!
Різниця між нами в тому,
що я Одінова первістка...
спадкоємиця, рятівниця Азґарду.
А ти - ніщо.
Усе так просто, що й сліпому видно.
Оух.
От зараз ти просто копія татка.
Собака не хоче подихати!
Зараз усе буде добре. Я розберусь.
Хотіла знати, що я за тип?
Про що ти зараз мені говориш?
Дивись!
Бачиш? Ніхто нікуди не втік.
Я дістану меч...
навіть якщо доведеться усіх повбивати.
Чувак.
Я Корґ. Це Мік.
Ми зібралися валити звідси на цьому кораблі.
Ви з нами?
Ваш рятівник з'явився.
Скучили за мною?
Увага! Всі в зореліт, негайно.
З поверненням. Я бачив тебе.
Не сумніваюсь.
Дарма старався. Не вийде у тебе нічого.
Знаєш...
Я не просто цариця, і не монстр.
Я Богиня Смерті.
А ти Бог чого, нагадай?
Навіть з двома очима...
бачиш половину картини .
Вона дуже сильна. Без свого молота, я ніщо.
Ти Тор, Бог Молотів? Гмм?
Твій молот допомагав силу утримувати, і спрямовувати.
Він не був джерелом сили.
Це кінець. Хела вже скорила Азґарду.
Азґард це не місце. Не просто назва.
Хай тут буде Азґард.
Азґард там, де твої близькі.
Навіть зараз, цієї миті. Ти потрібен їм.
Я не такий сильний як ти.
Ні...
Ти сильніший.
Кажи, брате.
Богом чого тебе вважали?
- Ти не встиг. - Ти без ока.
Ще не кінець.
Пора розпустити Диких Месників.
Удар її блискавкою.
Я її бив найбільшою блискавкою
в історії електрики.
Не подіяло.
Треба її затримати, доки всі не зайшли на борт.
Утекти не вийде.
Що довше Хела в Азґарді, то потужнішою стає.
Вона наздожене нас.
Слід зупинити її зараз.
То що ж робити?
Не проси грати в "Допомогу"
Азґард це не місце, це всі ми.
Локі...
нам з тобою треба не зупинити Раґнарок...
а навпаки почати Раґнарок.
Суртурова корона, сховище.
Єдиний вихід.
Відчайдушно, брате.
Навіть для мене.
Ходімо?
Тільки після вас.
Це божевілля.
Годі! Злітайте!
За Азґард.
Хела!
У Незгаснім Вогні, ти відродишся.
Хела, годі!
Хочеш Азґард, він твій.
Хоч би що ти замислив, це не допоможе.
Ти не здолаєш мене, брате.
Та я знаю.
Він здолає.
Що?
Тремти переді мною, Азґард!
Я твоя відплата!
Врятовано населення.
Це найголовніше.
Ми здійснили пророцтво.
Ненавиджу пророцтво.
Я теж, проте не було виходу.
Суртур знищить Азґард...
знищить Хелу, зате ми всі житимемо.
Поки що, нехай закінчить роботу,
інакше...
Що?
Халк, годі, бовдуре!
Халк, перестань.
Хоч раз за життя, нічого не бий.
Великий монстер!
Ходімо!
Добре.
Я фатум Азґарду!
Руйнування не критичні.
Якщо фундаменти не постраждали...
ми відбудуємо все.
І притулком стане це місце...
для всіх прибульців і рас усесвіту.
Фундаментів не стало. Шкода.
Що я накоїв?
Урятував нас від знищення.
Азґард — це не місце...
це ми всі.
Тобі личить.
А може ти не такий і поганий, брате?
Може й ні.
Дякую.
Якби ти був тут, я б тебе обійняв.
Я тут.
Твій трон.
Отже. Ти цар Азґарду.
Куди?
Я й не знаю.
Є пропозиції?
Мік, ти звідки родом?
Ооо, Мік здох.
Я його випадково розтоптав на мосту.
Я почуваю свою вину
і проносив його цілий день.
О, Мік, ти живий!
Він живий, друзі.
Нагадай, що ти його питав?
На Землю.
Тор: Раґнарок
Гадаєш повернутись на Землю
це правильно?
Так, гадаю.
Там мене люблять. Там я популярний.
Я перефразую.
Ти вважаєш, що це правильно,
вернути мене на Землю?
Мабуть, ні, якщо чесно.
Та не хвилюйся, брате.
Я відчуваю, що все складеться чудово.
Ау, ау.
Ох.
Я хочу заявити. Я пишаюсь вами.
Революція пройшла успішно. Для нас! Ми молодці.
Поляпайте одне одного по спині.
Ні?
Мене теж, бо я зіграв найбільшу роль.
Революція повинна когось повалити.
Отже, всі разом...
давайте віздначати.
Тор повернеться у фільмі "Месники: Війна нескінченності"