Fuck hende. Fuck hende.
Jeg forstår ikke, må jeg ikke gå ud og lege med mine venner?
Hold fast i det. Længere tilbage.
Jeg vil ikke øve mere, mor!
Okay, nu vender vi tilbage.
Langsomt. Tre. To. En.
-Jeg er stolt af dig, Winslow. -Vi nærmer os.
-Jeg synes at vi gør fremskridt. -To billetter til premieren.
Tak.
Mange tak!
Winslow Elliot er verdens største pianist - og jeg skal fyre ham?!
Nej, jeg sagde ikke "fyre"! Jeg sagde "udsæt hans optræden."
-Den slags sker. -Pis og papir!
Jeg tiggede ham! Folk vil ikke arbejde med dig, du ændrer programmet!
-Folk tror du er gal. -Jeg er ikke gal.
Du virker gal, du ser skør ud. Du skræmmer publikum.
Taler du om mit ansigt? Når jeg taler om sandheden?!
Plakater, annoncer, billboards, siger at Winslow spiller Rachmaninov!
Men der står også "Rodrigo"! Og det er Rodrigo de får!
På mundharmonika?! Biben havde ret, jeg burde ikke have sluppet Thomas.
Nej, Gloria - nej, nej, nej!
Se mig i øjnene.
Jeg takkede ja til jobbet fordi jeg lyttede til mit blod.
Jeg finder det rette stykke. Tro mig.
Jeg tror på dig.
Gud hjælpe mig, jeg går med skibet ned.
Og Winslow Elliot er professionel. Han vil forstå det.
Du kender ikke Winslow Elliot.
Kom ind!
Miss Windsor, det her kom til Dem. Det er fra Thomas' kone.
Jeg antager, at dette er instruktioner.
-Du er sent på den. -Nej, jeg skulle komme 6.30.
Tidligt er til tiden. Til tiden er sent, og sent er uacceptabelt.
Har du checken med dig? Godt, så går vi i gang.
Slå op på side 16, tak.
Er det pinligt? Mere pinligt end at tabe oboen og bande højt foran alle?
Nej, det var meget pinligt.
Spil.
Hej, det er mig. Ja. Ja, selvfølgelig er jeg sikker!
Det er derfor jeg hader New Jersey.
Stop med at artikulere med halsen! Ja, en ny elev. Gud hjælpe mig.
Få tungen væk fra ganen, for guds skyld!
"Kære Gloria og Cynthia, tak fordi I læser dette ydmyge brev."
"Indholdet er meget vigtigt for os..."
Fortsæt.
"Cynthia, din billige ægteskabsødelæggende tøjte"...
Hendes ord, ikke mine.
"Dit eneste formildende træk er at du tilfredsstillede de dyriske lyster"-
-"som Thomas hver dag forsøgte at udsætte mig for."
"Og Gloria"...
"Svigefulde, magtliderlige møgkælling."
"Du er måske værre."
"Du forrådte den mand, som vi alle på vores egen måde holdt meget af."
"Thomas er i Cuba. Hans medicin slap op for to uger siden."
"I går kom et telegram hvor han krævede skilsmisse."
"Jeg tror at han er brudt sammen og må komme hjem for at få lægehjælp."
"Jeg kan ikke hjælpe ham, men måske du, Cynthia"-
-"med din kurtisanelist kan nå frem til ham."
"Venligst, Claire Pembridge."
-Pis. -Det må du nok sige.
Ingen undskyldninger! Fortsæt!
-Hurtigere! Hårdere! -Fuck dig!
-Fortsæt! -Hvad er det der?
-God bedring-gaver til Rodrigo. -Intet fra Alex?
-Nej, det snakker vi ikke om. -Ingen undskyldninger.
-Det her er til mig. -Planken om 5, 4, 3, 2, 1.
-Hvornår slutter det?! -Din fem minutters-workout?
"Lær mig, vis mig, lov ikke at spilde din tid. Ring! Marlon."
Nu er det forvirrende, mener han "ring Marlon" eller "ring, Marlon"?
Kors i skuret! En check på 1000 dollars for to obolektioner.
-Jeg kan ikke tage imod det. -Hvorfor ikke?
Lær ham. Vis ham. Ring til Marlon.
-Må jeg se? -Du har ret.
Jeg vil lære ham, vise ham og ringe til ham Marlon.
Hej, kan jeg tale med mr. Guggenheim.
-Ved du hvad det betyder? -Duel?
Nej, det var en lussing som den du gav mig.
Ved du hvordan det er at føle sig så ydmyget-
-at man vil flygte hjemmefra og gemme sig i naboens klædeskab?
Og begrave sit ansigt i varmen og mørket hos sweaterne-
-og frakkerne og kjolerne på bøjlerne?
Ja... men nej.
Mr. Elliot - De er mit idol. Jeg voksede op med Deres musik.
Deres Rachmaninovs tredje klaverkoncert er monumental! Jeg kan kun undskylde...
Jeg vil ikke have en undskyldning, jeg vil have en forklaring, en grund!
Hvofor er jeg blevet affærdiget?! Og vanæret så voldsomt?
Og hvad skal jeg sige til min mor?
Hun har glædet sig så meget til at komme!
Du af alle mennesker burde forstå hvad der satses her!
Forberedelserne. Udholdenheden. Jernvægte!
Giv mig den grund.
Jeg følger bare min intuition. Jeg lytter til mit hjerte.
Du har ikke modet til at kende dit hjerte! Du ombestemmer dig hele tiden!
Og hver dag drager du flere og flere ind i din forvirrings malstrøm!
Du bør nok undersøge dig selv.
Kend dig selv og vær oprigtig mod dig selv.
Jeg ser det så tydeligt:
Du behøver sandheden endnu mere end jeg gør.
Men jeg er lidt voksen. Er det for sent?
Det er aldrig for sent.
Tid er alt vi har.
Hvad gør du?
Vi vil rejse tilbage til din underbevidsthed. Hvis du tillader det.
Ja, ja, ja.
Tag mig med dig - ind i mig selv.
Du kan være tryg. Nu rejser vi tilbage.
Langsomt.
Jeg hører musik.
-Er du sikker på det er det rette sted? -Får jeg dine solbriller?
Selvfølgelig. Hola.
-Vil du gifte dig med mig? -Det må jeg tænke over.
Vi flytter til New York og bliver lykkelige.
-Er vi der snart? -Lidt længere.
Undskyld mig! Jeg søger en mand ved navn Pembridge.
-"Pembridge"? -Hvidt hår, ældre. Engelsk.
-Bor han her? Thomas Pembridge. -Jaså, du mener Tommy.
Store blå øjne? Han er nede ved fiskerlejet.
Fiskerlejet er den vej.
Fiskerlejet? Okay. Tak.
Værsågod.
Pas på dig selv.
Jeg lover at være en dygtig elev, lærerinde.
Jeg købte den her, er den okay?
En Loree Royal 125, mener du det? Det er min drøm!
-Og med guldklapper! -Ja, guld er vel bedst, tænkte jeg.
Tillykke. Du skal lære at spille på et instrument med dobbelt rørblad.
Oboen dukkede først op i 1600-tallet og blev da kaldt hautbois.
-Dit fransk er parfait . -Merci.
Man skal være forsigtig, aldrig tvinge den eller have for travlt.
Det vigtigste med oboen, det som gør den så magisk, er rørbladet.
-Det er afgørende. -Et stykke træ?
Det er så meget mere! Prøv.
Naturtalent! Hvorfor smiler du?
Jeg elsker din store viden om oboen. Utroligt. Jeg er voks i dine hænder.
Jeg følger bare min intuition. Jeg lytter til mit hjerte.
Nej... Ana Maria!
Ups, hvad skete der?
Du skulle ikke komme tilbage selv, jeg skulle hente dig.
-Hvad skete der? -Du gik dig ind i dig selv.
Du sagde en masse stærke ting. Mest på spansk...
...men jeg forstod helheden. Du nævnte en kvinde flere gange.
Ja.
-Var hun din mor? -Nej.
Ikke? Er du sikker? Det plejer det at være.
Forsøg at huske det. Det er en så vigtig detalje.
Ana Maria...
Ana Maria må spille Sibelius' Violinkoncert.
-Sibelius' Violinkoncert? -Ja.
Ja, jeg hørte den tydeligt gennem en gammel højttaler.
Mr. Winslow Elliot, De har spillet mig som et symfonisk digt.
Jeg er for evigt taknemmelig. Endnu en gang, endnu en gang, tak!
Jeg tror at vi har gjort fremskridt...
Fint, fint.
-Rigtig godt. -Frygteligt. Jeg er elendig.
Nej, der er intet at skamme sig over. Ingen er god første gang.
Husk på at slappe af og fokusere på åndedrættet.
Du er meget opmuntrende. Men jeg tror det her er en dårlig idé.
Vær ikke dum. Du lærer dig selv at kende og jeg leder dig i processen.
Sørg for at rørbladet er vådt.
-Jeg tror ikke det er vådt nok. -Og så?
Gør dig klar til at skabe smuk musik.
Jeg er klar. Men jeg må nok låne badeværelset først.
Selvfølgelig. Det er der til venstre.
Den vej? Okay.
Er politiet her? Hvor er han?!
Hvad sker der?! Er det hans frakke?
Kan du forklare hvad der foregår?
Han har to telefoner! Held og lykke med checken, den er falsk.
Mor sagde at der ikke er nogen Guggenheimere i Connecticut.
-Du kan ikke rode i Marlons ting! -Jo, for det er ikke Marlons!
Eller Xavier Resous'!
Eller Marlon Suleymans!
Hvad mener du?
At der står en bedrager i vores badeværelse og tager et brusebad!
-Utroligt vandtryk du har! -Den skiderik...
Du skal forklare... åh, gud!
-Jeg misforstod helt klart signalerne. -Hvad i helvede?!
-Åh, du milde. -Ja, vi ved hvem du ikke er.
Hvad du end tror du ved, så kan jeg forklare.
Hvis du beder din veninde med kosten om at gå, så kan vi...
Nej, hun bliver! Men du, Marlon, eller hvad fanden du hedder, skal ud!
-Okay. -Giv dig tid, politiet er her snart.
Du har ingen manerer. Fald ned.
-Gør ikke noget pinligt. -Jeg har ikke gemt min pik bag en obo.
Jeg ville overlade lidt til fantasien. Du er bare pinlig nu.
Jeg vil sige farvel til min værtinde.
Jeg ved at du ikke tror på noget jeg siger nu, så...
-Ville du virkelig lære at spille? -Ja, det ville jeg.
Men jeg indså, at det er et sindssygt instrument som ingen kan spille.
Jo, du kan. Tag den. Til moderskibet.
-Seriøst? -Guldklapper.
-Ja, det er nok bedst. -Tak.
Selv tak.
Cynthia. Kære. Hvad i helvede laver du her?!
Nej, svar ikke. Hey, venner!
Det her er Cynthia, den bedste cellist i New York!
Hun kunne have nået langt som solist, men bestemte sig for at slippe det.
Men det er ikke for sent. Det er aldrig for sent.
Jeg vil gerne tale med dig alene.
-Alene. -Du må være udmattet.
Takker.
Først lidt at drikke, så lidt snak. Jeg har renset Manhattan ud af mig.
Stress, ærgerrighed, bulder. Alt det meningsløse pis!
Væk! Ved du hvad hemmeligheden er? Kokosvand. Her, drik det hurtigt.
-Inden vitaminerne forsvinder. -Jeg er ikke tørstig.
-Kan vi gå et sted hen? -Det her er mit sted.
-Der er intet andet sted. -Okay.
Du er et røvhul. Du forsvinder uden at ringe, jeg ved ikke hvad der er sket.
Og så finder jeg dig her, mens du spiller bongotrommer!
-Sikke en hidsigprop! -Jeg flyver hjem i aften.
Du er en egoistisk lort.
Okay, drenge, mor er lidt sur på far.
Så... to kokosnødder til at tage med, tak.
Vent!
Wauw. Du gjorde det færdigt.
Tommy har lavet lidt mere end at slå på trommer, skatter.
-Efter alle disse år. -Det er utroligt.
Det bare flød ud af mig. Ouverturen tog mig 10 år at skrive.
Jeg kom hertil, og bang! Færdig på en uge!
Det var som om en højere magt førte mig gennem det hele.
Jeg ved ikke, det er stedet. Jeg stortrives her!
Det er super. Men, du ved: "Det der stiger op, falder ned igen."
Ja! Jeg tænkte at vi kan omsætte det til praksis inden du rejser.
Kom nu, det var en joke!
Hold kæft! Jeg har stået model til dig og dine prostituerede i to uger!
Kom her. Se.
Se. Jeg kom hertil for at tage dig med hjem igen.
Men sagen er, at jeg ikke ved hvem du er lige nu.
Claire gav mig det til dig.
Hun mener det godt, men det her er lort. Gift!
Præcis som New York Symphony. Du må væk derfra.
Så snart du kan.
Du kan blive her med mig?
Gerne. Men jeg er allergisk over for kokosnødder.
Kom hjem snart.
Hvor meget du end renser den ville jeg aldrig sætte den til munden.
Heldigt for dig at du ikke kan spille obo. Klud, tak.
-Føles det ikke forkert at beholde den? -Nej.
Det er min pligt som musiker at tage hånd om hende. Vådserviet.
-"Hende"? -Det er en pige. Hvad skal hun hedde?
Måske Kimberly.
-Kan du lide din Mozart? -Nej, foretrækker Bach.
-Ja? For salt for mig. -Bach har bacon, som jeg kan lide.
Men man kan jo også få Mozart med bacon.
Så bliver det en Salieri.
-Jeg må takke dig. -Skal vi give hånd på det?
Sikker? Det siges at du ikke kan lide den slags.
Hør nu. Jeg forstår ikke hvordan disse rygter opstår.
Vi skal spille sammen en dag.
Dansk tekst: www.ordiovision.com