Vi er så glade for at I er vores første publikum siden genforeningen.
Vi har ikke kunnet spille sammen i lang tid.
Og nu er det tid. Bær over med vores fejl. Vi er lidt ude af form.
STADIG UDEN TITEL En film af Bradford Sharp
Efter 87 dages konflikt spillede New Yorks symfoniorkester igen.
Dette er historien om den dag.
Bradford Sharp, første gang jeg laver film. Jeg er lidt nervøs.
Den har ingen titel.
Husk at være naturlige, realistiske og til stede i øjeblikket.
Glæder du dig til at spille efter at have været væk?
Ja, det gør jeg. Jeg er også spændt på hvor vi skal spille.
Hvis jeg kender Rodrigo ret, så bliver det ret interessant.
- Hvad elsker du ved oboen? - Jeg ved ikke rigtigt længere.
Men jeg ved at jeg elsker den.
Oboen symboliserer kærlighedens lyd.
Ikke romantisk kærlighed, men kærlighed i almindelighed.
Warren Boyd? Her. Det er til dig.
Send det hele vejen bagud. Og Union Bob.
Har du spillet den her? Jeg gjorde det i Sverige, og den er ret...
- Ret... den er ret bizar. - Bizar?
Eftersom det er første gang i lang tid I spiller sammen-
- så tænker jeg på hvad I føler lige nu.
Jeg er ivrig. Jeg har lidt i fire måneder, eller hvor længe det nu er.
Jeg er glad for at jeg kan afløse. Det føles godt.
- Hvor lang bliver filmen? - Jeg vil ikke tale om det lige nu.
Jeg vil bare være sammen med jer. Længden afhænger af jer.
Hvem misunder du mest, hvilket instrument ville du gerne spille?
Dee Dee, som spiller percussion.
- Hvad gør en god percussionist? - Elsker hvad takten kan gøre.
Man kan spille på taktslaget, og før eller efter.
Det gælder at forskellige dirigenter vil have forskellig taktplacering.
Er vi fremme? Er det her vi skal hen?
- Vi skal i fængsel. - Nej, nej.
- Hold da op. - Jeg er ikke overrasket.
Vi skal ind i den hvide bus der.
Vi har travlt, så ikke noget med jeres timinutterspauser og det.
- I hørte hvad maestroen sagde! - Skynd jer!
Vi holder lav profil!
Maestroen er helt uforudsigelig. Jeg havde ingen idé om hvor vi skulle hen.
Da Bob så skiltet for Riker's Island fængslet tænkte jeg...
"Ja, hvorfor indså jeg ikke det her med det samme?" Typisk Rodrigo.
Rodrigo var lige kommet tilbage til os, og det her var hans idé.
Jeg syntes det var ukonventionelt, men det er det jeg elsker ved Rodrigo.
Så jeg tænkte at vi skulle prøve.
Jeg ville opmuntre Rodrigo, når han var tilbage, så vi gav det en chance.
Har et så stort orkester...? Film mig ikke. Eller, jo, gør det.
Hvis jeg vil bruge det senere. Jeg ved ikke om jeg skal være med.
Vi kan filme begge dele.
Bedre at have ekstra stof i benene og så sy bukserne ind.
Har et så stort orkester nogensinde spillet på denne institution?
Nej. Det her er første gang-
- et orkester har spillet for de indsatte på Riker's Island.
Okay, mine damer og herrer. Dette er sikkerhedskontrollen.
Når I er steget af får I instruktioner om hvordan I kommer gennem den.
Hør her. Alle skal overholde paragraf 305.25.
Den som tages med indsmuglet gods bliver arresteret, uden undtagelse.
Ingen mobiler, ingen tobak, intet elektronisk udstyr.
Jeg vidste ikke hvor vi skulle hen, og jeg var faktisk ligeglad.
Jeg vidste at det ville blive en musikalsk oplevelse.
Det var fint nok for mig.
Da vi kom derind... Manhattans skyline og så hegnene...
Det var... mærkeligt smukt.
INGEN SAMTALE I MADSALEN
At lytte til musik er helt klart en rettighed.
Og dermed skabe musik, men...
At lytte til denne type musik er en rettighed, noget som...
...alle burde have ret til.
For det giver en fred, selv om fred ikke tillades i den verden man er i.
Musik er den største fællesnævner.
Vi leder efter grunde til at fortsætte med at spille sammen.
Byens skyline og så tilbage. Men det skal virke vigtigt hvad han siger.
Vi vil finde noget her. Jeg ved ikke hvad, men...
Kun ved at gøre det kan vi finde ud af hvorfor vi er her.
Glimrende.
Som med alle gode ting vil det blive gengældt.
De vil give det tilbage, og give os en grund til at...
En grund til at gøre det vi gør.
- Er du nervøs? - Ja.
Lidt nervøs, men samtidig...
...så bliver det måske det bedste publikum vi nogensinde vil få.
I dag skal vi spille flere stykker af samme komponist: Olivier Messiaen.
Han kæmpede i 2. verdenskrig og blev taget til fange.
De fleste af hans vigtigste og største værker-
-er fra da han sad i fangelejr.
Først vidste jeg ikke hvad det var, men så så jeg orkestret.
Jeg tænkte at jeg ikke kan lide den slags, men jeg satte mig ned.
Og for første gang nød jeg det, for det er noget...
Det var en helt ny oplevelse for mig.
Jeg har aldrig hørt den slags musik. Jeg har boet i New York hele mit liv-
- og aldrig været til sådan en koncert, så det var en oplevelse.
Jeg lukkede øjnene og lod instrumenterne nå mig.
Og så følte jeg mig fri.
Det var en anderledes følelse, som at være i trance.
Jeg var fysisk her, men åndeligt var jeg et andet sted.
Okay...
Messiaen brugte alle sine sanser i fængslet, til at flygte.
Han mente at musik giver os evnen til at flyve.
Han elskede fugle, og blandt dem, nattergalen.
Hvordan siger man nattergal på spansk? Hvad?
- Nightingela! - Nej, det passer ikke.
Okay. Han skrev et stykke til nattergalen.
En fugl som kun synger om natten.
Det er en fugl man ikke kan se, kun høre.
Lidt som Gud.
Ondes Martenot, interview, take one.
Det udtales Ondes Martenot.
- Martenot var opfinderens navn? - Ja, ham som lavede den.
- Hvad betyder ondes? - Bølge.
- Så "bølge" og hans navn? - Ja, hans bølge.
Jeg har altid forestillet mig at spille dette instrument i et fængsel.
- Seriøst? - Ja, det kommer af en utopisk vision.
Det er den eneste lyd som Messiaen tog med sig i fængslet.
Messiaen var sikker på at kærligheden sejrer til sidst, og at håbet findes.
Han skrev dette stykke lige efter han kom ud af fængslet.
Det her er afslutningen.
Por favor, favor, favor.
Jeg har altid ønsket at se et orkester med min pige, med fint tøj på.
Det her var første gang, og det var en oplevelse.
Det var en smuk oplevelse.
Jeg havde aldrig set et orkester spille, før i går.
Det var enestående. Jeg kan ikke beskrive det. Jeg får gåsehud.
Det var meget mindeværdigt at se-
- at de lukkede øjnene og bare lyttede til musikken. Fantastisk.
Det vil jeg huske. At se dem lytte til musikken og give sig hen.
Jeg svømmer helt hen... Det får mig til at tænke på min familie.
Fred og ro. Jeg kunne sove til det.
Og drømme smukke drømme. Det er bare så fredfyldt.
Mine tanker røg i forskellige retninger. Jeg tænkte dystert og lykkeligt.
Livet, døden, frihed...
De mørke følelser var positive. Intet ved den oplevelse var negativt.
Jeg smilede meget og jeg var helt opslugt. Jeg lyttede til lydene.
Det er svært at give sig hen som man vil, men det vakte mange følelser.
Jeg fik kontakt med mig selv.
Det er noget man oplever én gang i livet.
Dejligt. Smukt. Jeg nød det. Smukt.
Det flyttede mig væk fra hvor jeg er, helt klart.
Det fik mig til at tænke. Fuglene fløj og det var en smuk dag...
Jeg var ude i gården i dag og træne-
- og jeg så at alt var væk, mens det var der i går. Bare sådan væk.
Men jeg kunne stadig se for mig hvordan det så ud i går.
Stemningen var virkelig utrolig. Fantastisk.
Vi delte en intens oplevelse.
Det interessante er, at familieaspektet kom frem.
Fordi alle vores forskellige oplevelser kom til udtryk.
Vi havde ikke tid til at forberede os og øvede meget lidt.
Vi havde oplevet at være væk fra hinanden-
- så det var som en familiegenforening.
Jeg føler ro igen. At alting fungerer som det skal igen.
Vi har... vi er hele.
Og vi har en fremtid.
MUSIK AF OLMER MESSIAEN 1908-1992
Dansk tekst: www.Ordiovision.com