Londra în anii 1960...
Toată lumea avea ceva de povestit despre Kray.
În orice pub, puteai să auzi o minciună sau două despre ei.
Dar eu am fost acolo și eu sunt foarte atentă cu adevărul.
Erau frați, dar nu erau legați doar prin sânge.
Erau gemeni. Erau două jumătăți ale întregului.
Erau prinții gangsteri ai orașului pe care voiau să-l cucerească.
Ron Kray era mafia londoneză într-un singur om.
Era dornic de sânge, ilogic și amuzant, în același timp.
Reggie al meu era altfel.
Odată într-o viață găsești un om care să se lupte ca Reg.
Credeți-mă, a fost nevoie de multă dragoste, ca să-l urăsc acum așa.
GANGSTERI DE LEGENDĂ
- Bună dimineața, Albie. - Bună, fiule!
- Ce ai acolo? Ceai pentru doi? - Să trăiești, Albie!
Bună, băieți! Ce mai faceți? V-am adus câte o ceașcă de ceai.
Vreți? Da? Nu?
Ce e? Un vechi Dagenham, Anglia?
Ajunge de la 0 la 100 în cât? 40 de minute? Ceva de genul?
E făcută pentru voi, nu? Neagră, mică, dichisită...
Asta are mult lapte.
De ce nu te cari, Kray?
Bine, o să plec... N-aș vrea să te rețin,
la câți violatori și criminali ai de băgat la pușcărie, nu, Nipper?
Unde te caci în aia? Presupun că te ții, nu?
Bine... Să aveți o zi frumoasă! Înveseliți-vă! E aproape Crăciunul.
Îmi pare rău...
Unde e șoferul? Unde e Frank?
Nu se poate trezi dimineața, Reg.
Ce face?!
Nu e aici. N-a venit. Nu e prea implicat în treaba asta.
Da... Păi, să mergem să-l luăm, nu? Unde stă? Pe strada Ormsby, nu?
Da, haide, urcă! Te duc eu.
Nu. E în regulă. Mă duc pe jos. E o zi numai bună pentru o plimbare.
Nu uita de ăștia. Sunt foarte importanți.
Nu uit.
Haide! O să merg foarte încet.
- Ești bine, Vera? - Bună, Reg!
- Ce mai faci? Ești bine? - Da...
Voiam să-ți bat la ușă, dar mama mi-a zis c-ai lăsat ăla în bucătărie.
- Așa e... - E al tău?
- Da, e. Mulțumesc frumos. - Nicio problemă.
- Cu plăcere. - Mersi, Reg.
Ăștia din East End...
Cu un polițist n-ar vorbi, dar sărută un gangster.
Cârnați împuțiți!
Ce zici să-ți curățăm mașina?
Frank e acasă?
Frank!
- Tu cine ești? - Frances, sora lui Frank.
Stai așa... Te recunosc, de fapt. Erai mai mică pe atunci.
- Ai crescut, nu-i așa? - Se mai întâmplă!
- Ce ai acolo? - Ceva dulce.
Nu e orice... E șerbet de lămâie, nu-i așa?
- Pot să gust și eu? - Bine.
Mersi!
E bun, nu-i așa?
- Nu se mestecă. - Nu?
Și cum altfel să ajung la partea de șerbet?
Trebuie să ai răbdare.
Nu... Dacă ai răbdare, nu obții ceea ce vrei, nu-i așa?
Vin imediat, Reg! Cobor acum!
- Are probleme? - Da.
Vrei să ieși cu mine? O să-l iert dacă accepți.
Bine... Dar nu pentru asta.
Sâmbătă seară?
Cu cine vorbești? Vorbești cu un bărbat la ușă așa, pe jumătate îmbrăcată?
Ce e cu tine, Frances? Întoarce-te în bucătărie! Termină de spălat vasele.
- Asta e a ta. - Mersi.
Dacă mai întârzii odată, Frank, te întorci la vândutul de brânză,
sau de pește sau de ce naiba vindeai tu!
Era o tipografie.
Da? Te întorci în locul ăla de rahat, ai priceput?
Da...
- Cu ce se ocupă soră-ta? - Merge la o școală de secretare.
Știi de-aia unde înveți să scrii la mașină, să stenografiezi.
- Serios? - Da.
Are clasă. E foarte elegantă. Unde ai ascuns-o?
A fost plecată. E cam fragilă, Reg.
- Pe bune? - Da.
Bine... Oprește aici, Frank!
Cinci minute!
Nu durează mult.
Cât crezi că le trebuie până se prind ce se întâmplă, Albie?
Ne jucăm un pic de-a șoarecele și pisica...
Nipper Read era polițistul care se ocupa de cazul fraților Kray.
Și se făcea remarcat.
Era cam împiedicat, cum se zice...
Și eu mă uit în ceafa tipului ăstuia!
Și mă tot gândesc...
Dă-i cârnatul tău lui Ron Kray.
Dă-i nenorocitul ăla de cârnat lui Ron!
Înțelegeți? I-am forat cu ochii în ceafă.
Până ce nici nu mai gândeam. Nu mai gândeam.
Transmiteam mesajul fără cuvinte. Până ce s-a întors și știți ce-a zis?
Zice: "Ron, n-ai vrea tu cârnatul meu? Eu nu-l mai vreau".
Interesant.
Când viitorul meu cumnat zicea "interesant",
asta însemna că nu avea habar despre ce se vorbea.
Fascinant, Ron!
Ron fusese condamnat la trei ani de închisoare
pentru vătămare corporală gravă.
Aproape de finalul sentinței, el fusese declarat nebun
și trimis într-un spital de boli mintale.
Nu era nevoie decât de un psihiatru prietenos.
Nu sunt sigur că înțeleg ce spui când zici că vrei să-l faci tochițele.
- Ce vrei să zici? - Tochițele... A toca mărunt...
- Vrei să toci pe cineva mărunt? - Da... Exact!
De ce?
Pentru că, dle doctor, mă tem că nu prea vrea
să facă o evaluare favorabilă șefului meu.
- Și cine e șeful tău? - Ronnie Kray.
E vreo speranță, dle doctor?
Scuză-mă un moment.
Nu te grăbi...
Ronald Kray are, cred, cea mai sănătoasă minte
din câte am văzut în 26 de ani de psihiatrie.
După părerea mea, a-l ține aici ar fi o risipă de bani publici.
O integritate de o viață s-a dus dracului!
Regina avea să supraviețuiască. Dumnezeu să ne ajute pe toți ceilalți!
Dle Kray... Sper că știi ce faci.
Da, știu ce fac. Mă întorc la Londra. O să iau mașina.
Fratele tău nu are idee cine sau ce e el.
Și nu are încredere în simțurile proprii.
N-am văzut niciodată un om care să aibă nevoie de atâtea confirmări.
Tuturor ne place câte un compliment când și când... Nu?
Fratele tău e nerezonabil, violent și psihopat.
Probabil că e schizofrenie paranoică.
Ceea ce încerc să-ți spun e că e dus cu pluta.
Se cheamă Stemetil. Trebuie să i-l dai de două ori pe zi,
altfel, o să aibă mari probleme.
Frances, mașina e afară.
Strălucești, Frances. Ești ca o starletă din East End.
Mai degrabă, ca o prostituată din East End.
Sunt pantaloni, mamă. Nu arată ca o prostituată.
Nu contează ce poartă.
Când o va vedea lumea cu Reggie Kray, vor crede că e o târfă!
De ce spui asta?
E gangster, Frances. Frații Kray sunt gangsteri.
- Mie mi se pare un tip dulce... - Doamne!
Și o să-l sărut, ai auzit?
Bună!
- Arăți bine. - Și tu, la fel...
Bună... El e Big Pat.
- Bună, Big Pat. - Reggie...
- Ce mai faci? Ești bine? - Îmi pare bine să te văd.
Big Pat e aici ca să ne ferească de toți nebunii.
Întotdeauna.
Și atunci, pe noi cum de ne lași să intrăm?
- Să aveți o seară frumoasă. - Mersi, amice!
O să avem probleme. Fii pe fază!
- Ce mai faci, frate! - Toate bune, șefu'?
- Ești bine? - Da, sunt foarte bine.
- Te porți frumos? - Ca întotdeauna. Sunt un ursuleț!
Ai grijă. Dacă-ți face probleme, vino la mine.
- Te simți bine, doamnă? - Da, e în regulă. E bine...
- Bună, Reg! - Bună!
Dle Kray...
- Toată lumea de aici te cunoaște. - Da, păi, e clubul meu.
- Vrei să spui că e locul unde vii? - Nu, chiar e al meu. Îmi aparține.
Am fost aici de zece ori. Nu am știut că e al tău.
Poți scăpa cu multe în viața asta dacă știi să-ți ții gura.
E Teddy. Stai o clipă...
Salut, Teddy! Ești bine? Mă bucur să te văd.
Ce-ți mai face familia?
- Ce e? - Oamenii ăia sunt înfricoșători!
Nu, sunt doar boxeri din East End. Sunt drăguți.
Îi las să bea gratis aici.
- Reggie, aia e Joan Collins. - Da, s-ar putea.
Și Barbara Windsor a venit aici serile trecute.
- Serios? - Da, vine aici destul de des.
Îi place... Asta e formula mea. Îmi place să amestec celebritățile
cu câțiva, nu mulți, răufăcători din East End.
Clienților le place. E bine pentru afaceri.
Vrei să stai jos?
Mă scuzi, Reg. Ai un moment?
- Nu prea am. Sunt ocupat. - E important, Reg.
- Și asta e important, așa că... - Reg!
Bine... Frances, te superi dacă mă ocup un pic de afaceri?
- Sigur că nu. - Bine. Scuze. Mă întorc imediat.
Du-te și stai cu ea! Ce e?
- E aici... - Ce anume?
Cred cu tărie că, dacă nu știi, chiar nu știi!
Știi ce vreau să zic?
Ce mai faci, Reg?
Sunt bine. Nu mă pot plânge. Cine m-ar asculta?
- Care-i problema? Zi! - Stai jos, Reg. Stai jos, te rog.
Bine...
Aveai o întrebare legată de profitul din afacerile cu amfetamine.
Da, spune...
- Jack vrea să-ți explice. - Te ascult!
Haide, Jack, spune-i lui Reggie ce mi-ai spus și mie.
- Reg... - Da.
În condiții normale, afacerile mele...
O să dureze toată seara? Că am lucruri de făcut!
Spune-i, Jack! Haide, scoate tot!
Am împrumutat niște bani din profit.
Bine...
Am vândut niște pastile și am luat eu banii.
- Ce surpriză! - Am avut greutăți acasă.
Încercam doar să-mi păstrez nevasta fericită.
Să-și țină nevasta fericită.
De-asta m-ai chemat aici? Pentru așa ceva? Pentru prostia asta?
- Sunt treburi importante, Reg. - Importante zici? Da?
Da, trebuie să știi de treburile astea.
Bine, să ne ocupăm de treaba asta! Mâine vii înapoi la muncă, da?
Și o să dai înapoi toți banii pe care-i datorezi.
- Ai înțeles? - Asta voiam să sugerez.
Bine. Am terminat acum? Toată lumea e fericită?
Bine, atunci! Pot să-mi văd de treaba mea?
Mulțumesc! Mulțumesc mult, Albie! Noroc!
- Regret că ți-am irosit timpul, Jack. - Mersi! Mersi că ai venit.
Poftim, amice.
E bine?
Nenorocit mic și șmecher!
- Ai înțeles? - Dă-i un șervețel.
M-ai auzit, da? Data viitoare, te termin, rahat ce ești!
Luați-l de aici! Haide! Să nu-l mai văd!
- Băga-mi-aș! - Ce? Ce ai spus?
Nu înjura în clubul meu! Scoate-l de aici, acum!
Să nu înjuri în clubul meu! Cârnatule!
- Bine, ascultă... Mai e ceva. - Nu, nu mai e nimic. Bine?
Pentru că am o tânără aici cu care vreau să stau.
- Da, asta e... - Uită-te acolo. Vezi?
Văd.
Sunt cu cineva. Bine? O să am o seară pentru mine.
- Dar astea sunt afaceri importante. - Nu pot fi. Sunt afacerile mele, nu?
Dacă sunt afacerile mele, eu ar trebui să știu!
Noapte bună, Albie!
Bună... Am ratat ceva important?
- Nu... Doar pe mine. - Asta e ceva important.
- Oare? - Foarte important.
- Mulțumesc. - Mersi...
Fratele tău mi-a spus că mergi la colegiu.
- Ca să devii secretară. Așa e? - Da. Fac orice să plec din East End.
E așa de rău în East End?
Am visuri mai mari decât să împing un căruț și să mă tocmesc la piață.
Numai că nu știu care sunt visurile alea.
Nu e chiar așa de rău în East End.
Centrul Universului poate fi oriunde vrei tu.
- Chiar și aici? - Da, chiar și aici.
- În Bethnal Green? - Da, în Bethnal Green.
Îți place să fii gangster?
Nu sunt gangster.
Sunt proprietar de club.
Îmi plac banii și respectul pe care le ai ca proprietar de club.
Dar nu sunt gangster.
Aș fi putut să fiu un boxer, dar... Mă știi.
Aș ajunge să arăt ca un cartof.
Nici măcar nu aș ști ce zi din săptămână e.
Așa, măcar știu cine sunt. Îmi place că am făcut și eu ceva.
- Nu datorez nimic lumii. - Dacă și lumea e de acord cu tine.
Cred că lumea va fi în regulă.
Vom lupta pe plaje, vom lupta pe piste de aterizare,
vom lupta pe câmpuri și pe străzi, vom lupta pe dealuri.
Nu vom ceda!
Ronnie! Ronnie, vino afară. Ai musafiri, amice!
Ai grijă! E un pic ud pe aici.
Ești bine?
- Tu trebuie să fii Frances. - Bună!
Bună, Frances! Bun venit în familia mea.
Ce? E un pic cam prematur, nu?
Nu ai să-mi dai o bere, nu-i așa, Ron?
Ba, sigur că am! Te rog, ia-ți.
Bine... Eu aș bea o bere. Vrei și tu?
Vă las să vă cunoașteți.
Vrei o ceașcă de ceai. Numai ce am pus să fac.
Ia loc... Haide... Ia loc unde vrei.
Trebuie să se încălzească. Ce părere ai?
Ți se pare că semănăm? Eu și Reggie?
- Da, desigur. - Ba nu!
Crezi că el e frumos și eu am fața ca un fund de gorilă.
- Nu. N-aș spune asta! - Nu-ți face griji. Sunt obișnuit.
Nu-ți mai aranja părul. Adu-mi lucrurile din mașină.
Fă dracului ceva util!
Da, haide!
Sunt homosexual, Frances.
Eu sunt bărbatul. Înțelegi? Nu fetița. E o diferență.
Nu sunt poponar.
Dar chiar cred că nu trebuie să ascunzi ceea ce ești.
Nu trebuie să ascunzi ceea ce ești, pentru că asta te va întrista.
Te va întrista foarte rău.
Te va face să te simți foarte prost.
Sunt de acord.
Știi, eu și fratele meu vom conduce Londra.
Principalii rivali ai fraților Kray erau Richardson-ii din sudul Londrei.
Li se spunea "Banda de tortură".
Pentru juriu, spune pentru cine lucrezi pe partea aceasta a râului?
- Haide, Charlie! Te rog! - Nu!
Faci afaceri cu tribunalul în ansamblu.
- Adresează-te curții. - Ce?
- Onorată Instanță! - La dracu'!
Spune "Onorată instanță"! Așa atragi atenția curții
și deschizi un canal de comunicare.
Să încercăm din nou!
Pentru juriu, spune pentru cine lucrezi pe partea aceasta a râului?
- Charlie, te implor! Nu știu ce zici. - Liniște! Liniște în sală!
Fir-ar!
Ești în țara indienilor, fiule.
Așa numesc ăștia Cockney partea de sud a râului, nu?
Țara indienilor.
Ce cauți în rezervația mea fără voia mea?
De ce-ți umpli butelcuța de la izvorul meu?
N-ai tu curaj să faci asta de capul tău.
- Pentru cine lucrezi? - Nu știu despre ce vorbești! Nu știu.
Spune! Să aud!
Electrocutează-l!
Obiectez, Onorată instanță! Clientul meu e un cetățean respectabil.
Se respinge obiecția pentru că e plictisitoare!
Să-l ia dracu'!
- Nenorociților! - Haide, spune! Zi că e vorba de Kray.
Nu! Se influențează martorul!
Cară-te!
Alexandru o fi fost el mare, dar nu era grec.
- Nu? - Nu, era macedonean.
Dar îi iubea. Pe Aristotel și pe ceilalți.
Era foarte impresionat de stilul lor elen.
Kristos, mai adu-ne niște retsina de-aia mizerabilă.
Charlie, chiar trebuie să rezolvăm asta!
Ai mare dreptate! Kristos, unde e băutura mea?
Richardson-ii l-au trimis pe George Cornell să ceară pace.
Tot ce spuneau era să dăm o șansă păcii.
Nenorocitul de Frank o să câștige.
Ce dracu'?
- Ce, ți-ai pus haina curajului? - Am venit să discutăm.
O să-ți desenez harta pe față, sudistule!
Nu, lasă-l! El e mic.
Lucrurile au scăpat de sub control. Charlie vrea să vă vedeți.
La Pig & Whistle, pe teren neutru. Doar el, voi doi și Eddie.
Da? Și de unde știm noi că este sigur?
Există o chestie care se cheamă încredere, nu?
Încredere, zici? Mereu e câte unul care-ți zice de încredere.
Dar, când te uiți peste umăr, vezi pe câte unul acolo,
cu scula în mână, gata să ți-o vâre în fund!
Pe tine nu te-ar deranja, poponar umflat!
Stai... Nu, nu! Scoate-l de aici.
Haide, cară-te! Într-o oră venim la voi.
- La revedere. - Am spus să te cari, George.
Uite, aici e ușa.
Cară-te de aici, nenorocitule!
Ce tupeu!
Big Charlie, îmi mai dai, te rog, încă un ou?
- Pe ăsta l-am mâncat. - Nu-mi place, Reggie.
E în regulă! Îi știu și pe ei, și barul.
O să fim în regulă!
Frate, trebuie să mai cureți buda aia. Pute!
Am plătit o fată s-o curețe. Nu e vina mea că n-o face.
Ce vrei să bei? Lasă, numai ce au intrat!
Bine... Îmi dai două beri Guinness.
Stai un pic. Trebuie să schimb butoiul.
Reg, Ron. Richardson-ii aveau treabă. Ne ocupăm noi de voi.
E în regulă. Proprietarul s-a dus să schimbe butoiul.
Nu vă supărați dacă-mi torn un pic, nu?
- Ce e aia? - Ce crezi că e, poponarule?
- E o armă. - Ba nu e. E un făcăleț!
Cine ești tu? Fanny Cradock?
Ce faci cu ăla? Îmi faci prăjiturele?
O să-mi și cânți și o să mă pui să suflu în lumânări?
Am venit aici ca să tragem unii în alții!
Un schimb de focuri cu bărbați adevărați,
precum colonelul Custer și Geronimo!
Ai auzit vreodată de ei? Nu.
Pentru că erai prea ocupat să-ți pui sorțul și să faci prăjiturele.
Reg, ăștia sunt niște pedofili nenorociți, cu toții!
Niște pedofili! La o parte din calea mea!
Plecați din calea mea! Plecați!
Și te numești gangster? Trebuia să fie schimb de focuri dracului!
Ca într-un western...
Labagii! Jenant! Mi-am pierdut timpul de pomană!
Fratele tău a plecat cam repede!
E foarte dezamăgit de tine, atâta tot.
Ia uite! E plin de fier. Durează un pic până se așază!
Charlie Richardson a spus să vă batem să vă sune apa în cap.
Așa a zis, nu? Ce frumos! Ascultă!
Când îl mai vezi zi-i că am spus: "Să-l ia dracu' pe Charlie".
Și pe frate-său și pe Georgie Cornell care stă cu ei!
Și mutra aia a ta! Și pe voi, toți. Ce zici de asta?
Îți place asta?
N-o să te deranjeze dacă o să ripostez, nu?
- Crezi că te descurci? - E mai mult pentru mândria mea.
Te avertizez că nu voi lupta cinstit, așa că am adus astea.
Bine? Dar, înainte de a începe, am o glumă pentru tine.
O să-ți placă! Un schizofrenic paranoic intră într-un bar...
Nenorociților!
N-au avut nicio șansă în fața frumosului meu Reggie.
Lupta între bande părea o treabă sigură,
dar în ziua finalei Cupei Mondiale, și Scotland Yardul a avut ceva de zis.
Iată-l pe Ball care aleargă...
Gol! Bravo, idioților!
- Poliția! Stai pe loc. - Haideți! Nu azi!
Cum adică n-a fost gol?
Ce? Stai așa! Stai!
- Este gol! - E gol! Fir-ar să fie! E gol!
Charlie Richardson a fost condamnat la 25 de ani de închisoare
pentru fraudă, extorcare și atac armat.
Londra era un oraș deschis și frații Kray s-au mutat în el.
Mă bucur că ai putut să vii, dle De Faye.
Dle Payne...
Nu sunt prea adesea intrigat, dar mesajul dtale m-a intrigat.
Ia loc.
Ei sunt gemenii Kray. Ronald și Reginald.
Da, am auzit de ei.
O să găsești că sunt prieteni utili.
Despre ce e vorba, dle Payne?
E vorba despre cazinoul din Knightsbridge, "Esmeralda's Barn".
- Nu mi-e cunoscut. - Serios?
O să fii șocat să afli că ai câștigat 24.000 de lire de acolo
în ultimele trei luni.
Eu și prietenii mei am vrea să-l achiziționăm.
Avem contractul gata, doar să fie semnat.
A domina Londra cerea inteligență și intimidare.
Nu e de vânzare.
S-ar putea ca, pe viitor, abordarea să nu mai fie așa de politicoasă.
Trucul consta în a cultiva o certitudine mută
că, dacă era nevoie, violența era la ofertă
și ar fi fost aplicată cu plăcere.
Leslie Payne era paravanul, cel care rezolva totul.
Reggie îl considera pe Payne util, dar Ron îl suspecta, temându-se
că șmecheriile lui erau opusul a ceea ce trebuia să fie un gangster.
- Gândește-te la Las Vegas. - Bine.
Totul e legal și e condus de Mafie. În curând, și Londra va fi la fel.
Cum Havana nu mai e, Mafia se reorientează.
Meyer Lansky deja se interesează.
- Meyer Lansky? - Da.
- Acel Meyer Lansky? - El!
Ce, americani vor încerca să se bage peste noi?
Nu, ei nu așa lucrează. Ei nu vor război.
- Ei sunt oameni de afaceri. - Poate vreau eu război cu ei.
Nu, uite, ceea ce vor ei să știe e care e organizația locală de succes.
Pentru că ei vor coloniza Londra finanțând acea organizație.
Apoi vor franciza orașul.
Deci, trebuie să le demonstrați americanilor că frații Kray
sunt singurii importanți în oraș!
Da, al dracului de interesant!
Lumea ar putea fi scoica noastră.
- Payne... - Ce e?
Spui "a noastră" foarte des. Nu-i așa?
Spui "a noastră" și mai spui și "noi" foarte des.
- Serios? - Întrebarea e... Te cheamă Kray?
Ron, voi păstrați perlele. Eu mă mulțumesc cu partea moale.
Da, sunt sigur că așa e. Sunt convins!
Reggie, eu cred că e o idee foarte proastă.
Eu zic să-i așteptăm pe ticăloșii ăștia mafioți la aeroport la Londra.
Îi luăm, îi facem bucăți, îi punem în valizele lor și-i trimitem acasă.
Ăsta e planul!
Mă bucur că ne-am putut întâlni.
Dl Lansky e interesat de Colony Sporting Club.
Oamenii lui sunt acolo acum.
Poate că dl Lansky vrea să știe că noi avem un cazinou al nostru.
Serios? Un cazinou al vostru? Știți, Las Vegasul e al nostru.
Dar aici, ne stă în cale Oceanul Atlantic.
Dl Lansky nu poate să asigure securitatea proprietății sale
nici față de alte grupări mafiote, nici față de poliție.
Crede că familia Kray l-ar putea ajuta. Londra va fi Las Vegasul Europei.
Avem nevoie de cineva în prim plan și de cineva care să se bată.
Noi vă putem asigura securitatea. Nu-i o problemă.
Doar că nu vrem să lucrăm pentru voi.
Am prefera să lucrăm cu voi.
Ceea ce vrea Reggie să zică...
Cred că știe ce vrea să zică. Numai ce a spus-o.
- Suntem în curtea voastră. - Da.
Dl Lansky e deschis la discuții de genul ăsta.
Vă trimite asta ca pe un gest de bunăvoință. Doar un început.
Pentru cheltuieli. Deschide-o, te rog...
A doua valiză are niște treburi ale mele de care trebuie să mă ocup.
Te rog...
Obligațiuni la purtător. Bani la liber.
100.000 de dolari în obligațiuni la purtător.
Furate de la o bancă din Montreal.
E prea riscant să-i folosim în America.
Sunt 100.000. Vă descurcați?
- Da. Ne descurcăm. - Serios? Minunat!
Cei care le-au furat iau 20%, restul împărțim 60-40%.
Dacă merge treaba asta, mai am două milioane dintr-astea.
Asta înseamnă că nu ne vei sta în cale?
50-50%, frate!
Îmi placi, Reggie! Pe jumătate să fie! S-a făcut!
- Mă bucur că ne-am înțeles. - Da...
Am un sentiment bun. Dacă vii vreodată în Philadelphia
și vezi ceva care-ți place, orice mărime sau formă, ți-o aducem.
O italiancă... Niște spaghete cu carne...
Eu prefer băieții.
Scuze. Nu am auzit.
Am spus că prefer băieții. Italieni, de fapt...
Uneori și greci, dar nu am prejudecăți.
Nu, pentru că am avut un negru la un moment dat.
Unul din Tahiti. Se încolăcea ca un covrig.
I-am tras-o rău!
Ai mare tupeu să recunoști așa ceva, băiete.
Știi ceva, ai niște ouă date dracului!
Știi ce zic eu? Bravo! Noroc! Haide!
- Nu am dreptate? - Noroc, prietene!
Ce tupeu! Noroc!
Noroc!
Noroc, amice!
Nu înțelegi. Nu e ce crezi tu că ar fi.
E foarte dulce și e interesant să stau cu el.
Dacă tu ai o viață plictisitoare, nu trebuie s-o am și eu la fel!
Am o viață plictisitoare, pentru că am renunțat la viața mea pentru tine.
- Frankie, mi se taie respirația. - Ia-o pe a mea.
Ce glumeață ești! Urcă în mașină!
"Esmeralda's Barn" scotea bani într-o veselie.
2.000 de lire profitul curat pe săptămână.
Acel cazinou era totul pentru Reggie.
În sfârșit, trecuse granița dintre vechiul East End
și verdele din vestul de aur.
El însuși devenea o celebritate.
Dacă reputațiile lor nu aveau de suferit,
cei care pariau mult adorau să stea la un loc cu gangsterii.
Aristocrații și criminalii au multe în comun.
Și unii și alții sunt egoiști și se plictisesc repede.
Au acces la grămezi de bani pentru care n-au muncit.
Și, mai important, niciunii nu sunt interesați de legile de moralitate.
Pariază totul la ruletă. E o rețetă de succes uimitoare.
Ron era singurul diferit.
Pastilele îl echilibrau, dar nu-l vindecau.
Lumea cluburilor nu prea avea farmec pentru Ron.
El avea nevoie de Reggie și de latura întunecată a lumii gangsterilor.
Cum te întorci cu spatele, viața începe să-ți joace feste.
Nu aveam să petrecem Crăciunul împreună în acel an.
Era un mandat de arestare mai vechi pe numele lui Reggie.
S-a făcut apel pentru ultimele șase luni de sentință,
dar a fost respins. Trebuia să se predea în zori.
Viața mea reală era pe cale să înceapă.
Bine...
- Ne vedem în curând. - Ne vedem, Reg.
Pa, Reg!
Frank... Să ai grijă de sora ta cât sunt eu plecat.
- O să am, Reg. - Da?
- Da. - Bravo, băiete!
Mișcă-te, Kray!
Oprește-te la linia marcată.
Aici, ești un nimeni!
Faceți-l praf! Trageți-i-o!
- Lasă-l în pace, Gibbsy! - Îngroapă-l, Reggie!
Gura!
- Trage-le-o! - Nu-l lăsa să-ți facă asta!
Nu mai ești așa de tare acum, nu?
Trage-le-o nenorociților de copoi!
- Aici ești un nimic. Nimic! - Te rog, ajunge!
Te rog...
Un pic de respect. Nu strică, nu?
Nu mai vreau!
Eu fac la budă cârnați mai mari ca tine.
- Te rog, apă... - Vrei apă?
Uitați-vă la el! Se milogește pentru apă.
Ce mai ziceți acum de vestitul Reggie Kray?
Să te ia dracu'!
Se milogește pentru apă. În ce hal a ajuns...
Poftim, Reg.
Să nu o verși. Căci ai cam căzut un pic, nu?
Poftim.
- Bravo... - Apă?
Iată-l! Uitați-vă! Reggie Kray.
- Ce javră! - Cerșește apă...
Nu!
Reggie!
- Bună, Frances. - Bună, Ron.
L-am văzut pe Reg azi. Îți transmite salutări.
Zice că ar fi mai bine să nu-l vizitezi încă.
- A spus și de ce? - Nu, n-a pomenit.
Știi că se poate ca un om să devină fantomă
pe când e încă în viață?
Crezi?
Ți s-a întâmplat și ție, nu-i așa?
- Nu, nu! Uite... Ascultă. - Ce "nu"?
Nu, te rog... Ascultă doar un moment.
Cluburile de jocuri de noroc sunt obligate să plătească pe loc câștigul.
Și de-aia noi insistăm ca și jucătorii să-și plătească datoriile.
Este foarte simplu.
Da, știu. Te-am auzit. Dar asta e problema ta.
Da, e problema ta, nu a mea. A mea e că vreau 50.000 de lire.
Iar începi cu cei 50.000 de lire ca să pleci în Nigeria?
Nu vreau doar să plec în Nigeria, nu-i așa? Vreau să fac o companie.
Vreau să construiesc un oraș pentru copii în Nigeria.
- Lângă Enugu. - Enugu...
Da, Enugu. Ți-am spus. Enugu, da?
Nu știi chiar totul, nu-i așa, Payne?
Știai că "enugu" e cuvântul african pentru "utopie"?
- Nu. - Nu, nu știai.
Știi că "utopie" e cuvântul grecesc pentru "nicăieri"?
Cu 50.000 de lire pot să fac să fie undeva.
Pot să transform totul într-un loc în care oamenii îmi zâmbesc.
- În care copiii dansează... - O să-ți zâmbesc eu, Ron.
Îți zâmbesc dacă-mi spui de unde iau 50.000 de lire.
Îți spun, chiar o să-ți spun. Ia-i din profitul cazinoului.
Nu pot să iau de la cazinou.
În ciuda tentației, e mai bine să nu strici modul de a face bani.
Nu sunt bancher! În mama mă-sii, nu-s bancher!
Minunat! Genial! Ia uite!
Asta a făcut ca totul să fie mai ușor de controlat.
- Ăsta e cel care vrea să construiască un oraș. - Să nu mă ameninți tu pe mine!
Să nu îndrăznești să vorbești așa cum mine, cârnatule!
Reggie nu e aici acum. E plecat, nu-i așa?
Așa că lucrezi pentru mine, Ron Kray!
- Acum o să te duci la bancă. - Da.
Și-mi aduci 50.000 de lire!
O să mă duc la bancă să vorbesc cu ei, să văd ce pot face.
Și, știi ceva, poate că oi lucra pentru tine, Ron, dar nu mi-e frică de tine.
Asta e o mare tâmpenie, pentru că ar trebui să-ți fie.
Pentru că, dacă nu te apăra fratele meu, erai un om mort.
Ce s-a întâmplat?
Ce e cu tine aici? Nu ți-a spus Ronnie să nu vii?
Îmi era dor de tine.
Uite, Frankie, nu vreau să vii și să mă vezi așa. Înțelegi?
- Cine a făcut asta? - Ce anume?
Fața ta... Unul dintre prizonieri?
Nu... A fost unul dintre gardieni...
- Ai făcut plângere? - Nu.
Dar știi ce? Când ies, mă gândesc să mă duc la parlament
și să stau de vorbă cu prim-ministrul. El o să mă asculte.
Frankie, asta e închisoare, da? Asta e... Aici se aplică legea junglei.
Dar nu-ți face griji. Sunt băiat mare.
Pot să am grijă de mine și, oricum, o să ies în curând.
Uită-te la ăla de acolo. Îl vezi? Cel cu pălăria mare.
E un motiv bun pentru care i se spune "fricosul".
Nu vreau asemenea viață. Să te aștept cât ești în închisoare.
Știu... Bine...
Frankie, nu se va mai întâmpla.
- Cum poți fi sigur? - Știu!
Îți promit că nu se va mai întâmpla așa ceva! Bine?
- Știu de ce ești sigur. - Spune.
Ai putea să te cumințești.
Să ai un cazinou, un club. Asta îți place. Și să uiți de restul.
Pentru tine e așa de simplu, nu? Pur și simplu, "te cumințești".
Draga mea, viața nu e mereu așa cum vrem noi, să știi!
Viața are alte planuri. Asta e... Așa e viața.
Te iubesc.
N-am iubit pe nimeni până acum, dar pe tine te iubesc, Reggie.
Și eu te iubesc.
Ai zice că îi poate proteja pe oameni.
- Ce? - Iubirea...
Îmi place. Da, are ceva aparte.
- Știi ce cred că e? - Ce?
- Cred că sunt coapsele. - Da...
Vreau să cânt la trompeta aia!
- Ești un pic excitat, Ron? - Da, sunt.
- Haide, fă-o! - O s-o fac.
Da, chiar vreau să cânt la trompeta aia.
Asta o să și fac!
Tigrule!
Asta e, Ron! Bagă!
Terminați!
Băga-mi-aș!
Bine!
- Mă auziți? - Da, Ron...
- Știți când vreau să mor? - Când, Ron?
- În ultimul moment! - Nu-l mai încuraja!
Uitați-vă la voi, cârnați nenorociți! Poate că n-oi fi eu un om prea bun.
Dar un bun gangster... Da, o să primesc acest titlu!
Câte titluri poți să ai?
Un superficial de societate.
Da...
Te afunzi în opulența ta sintetică.
E dezgustător! Chiare! Da...
Un pic de magie. Vă place magia, nu?
Copiilor le place magia...
Trebuie să știți că sunt trei "c" în "carpaccio".
Dar câți sunt în "cârnat"?
Doar tu!
Ești liber!
De ce arunci cu pietricele în geam?
Nu sunt pietricele. Sunt bomboane cu lămâie.
Poftim!
Ce bine ai prins!
De ce nu suni la ușă?
Mama ta... Nu vreau să fiu caraghios,
dar gândul că-mi deschide maică-ta mă cam sperie.
Mă gândesc că o să mă dădăcească din cauza locului unde am fost.
- Te referi la închisoare? - Da.
- Ești frumoasă. - Și tu ești frumos.
Știu că e cam târziu, dar am cadoul tău de Crăciun.
- Vrei să ți-l arunc? - Nu.
Ce? Vrei să ți-l aduc? Nu intru pe ușa aia!
Bine...
Caraghioasă mică!
Ai grijă.
E cam târziu, nu?
- Florile tale. - Mersi.
Și... Cadoul de Crăciun. Scuze că vine așa de târziu.
Haide, deschide-l!
Frances Shea, vrei să fii soția mea?
Vom trăi liberi și în legalitate?
Îți dau cuvântul meu!
Da, Reggie Kray, o să fiu soția ta.
Aia e a mea? Ce șmecherie!
Asta e...
Haide, arată-ne păsărica! Lasă-ne s-o vedem!
Nu mă asculți. Tot ce spun e că infracțiunile sunt o afacere.
E nevoie de un departament de relații publice.
- Și îl avem pe Joseph Goebbels. - Ăsta e cel gras?
Tu poți citi pe buze. Ce spune, Les?
Mă străduiesc. Zice ceva de supt sau de lipsă de ouă.
E foarte ciudat...
Nu e fericit. O să vezi!
Frumos, nu?
Arată bine, Ron. S-a mai împlinit, nu?
O să fie foarte supărat!
Am ratat ceva?
- Nu e... E vineri seară, nu? - Am încercat să-ți spun.
Da, dar e vineri seară. Nu mi-ai spus că e așa de grav.
Ron e de vină. El a adus locul ăsta în starea în care e.
A transformat un loc care aducea bani într-o ruină financiară.
Și să-ți mai spun ceva.
Locul ăsta se va prăbuși când vom primi factura de taxe.
Ce îi spune? Ce i-a spus?
I-a spus că nu ai plătit taxele. Ce prost!
Hai să mergem!
Asta e afacerea zilei de mâine. Voi nu pricepeți?
Ce nepoliticos!
Unde pleci?
E criminal ce-ai făcut, prietene! Criminal!
Unde te duci?
Iată... Frumosul meu frate, Reggie. Un toast pentru fratele meu!
În sfârșit, a venit acasă, precum Agamemnon în Ithaca!
Și frumoasa Frances! Unde ai fost?
Parcă te-ai fi întors din morți!
Ce faci? Ce fel de joc e ăsta?
Nu e niciun fel de joc. E vorba de tine.
Tu ai venit aici și nici măcar nu m-ai salutat.
Nu vrei nici măcar să bei ceva. Pleci așa...
Bine, ce spui de asta? Bună, Ron! Salut, prietene!
- Să te ia toți dracii! - De ce urli la mine?
Pentru că aveai lumea prinsă într-o sfoară, uite-așa,
dar n-ai fost în stare să o ții cum era și ai distrus-o!
- Ai fost plecat. - Eram la închisoare!
A trebuit să mă descurc cu ceea ce aveam!
Pe cine pariezi? Pe Ron sau pe Reg?
20 de lire?
Pe Reginald! El nu cedează în fața femeii lui!
Aveai totul! Totul, prietene!
Nu te aveam pe tine, nu?
- Ești incredibil! - Reggie, te rog!
Nu, e în regulă. Mă descurc!
Chiar se descurcă, mersi frumos!
E băiat mare! Vorbim aici despre câștigatul existenței.
Vorbim despre ideea de a fi gangsteri. Asta suntem!
- Poți să te cari dracului! - Nu face asta!
Într-o bună zi, Ron Kray, viața ta mizeră te va înghiți.
Tu ar trebui să știi totul despre asta, nu, draga mea?
Pentru că am auzit toate poveștile... Și nu sunt plăcute!
Maică-ta ne-a pricopsit cu niște bunuri deteriorate!
Ești foarte, foarte deteriorată!
Bine, tu mergi în mașină! Să nu mai vorbești așa cu Frances.
Da, Frances... Sângele apă nu se face, să știi!
Eu sunt cu Reggie din burta mamei!
Ron, mai taci! Cere-i scuze lui Frances imediat!
Bine... Sigur... Frances, regret.
Îmi pare foarte rău.
Clubul e foarte gol. Cam la fel ca tine, nu?
Nu e nimic acolo decât scula lui frate-meu!
Ești o rușine, prietene!
- M-ai lovit. - Da...
Nu!
Nu, Ron!
Nu!
Da, te-am lovit, cârnat ce ești!
Cârnatule!
La dracu'!
Nu cu sticla!
Nu în ouă!
Dragă, te rog, pleacă!
Cârnat ce ești!
Dă-mi ăla!
Nu te repezi la bijuteriile omului, frate!
Ce dracu'! Ce faci? Nu, Ron!
Ron, aia e o sticlă.
Ajunge! Mă duc să-i despart!
Treci la loc pe scaunul tău!
- Nu, sunt frați! - Stai la locul tău! Nu te băga.
Las-o jos!
Ți-am spus!
Haide! Ajunge!
Nu...
Nu.
Ajunge, Reg.
Tu nu pricepi!
Fir-ar!
Nu mă înțelegi.
Poate, pentru că nici nu vreau să te înțeleg acum. Vreau doar...
N-are niciun rost să-ți explic!
N-are niciun rost! Haide, ajută-mă să mă ridic.
Ajută-mă! M-a cam durut!
Ce faci, Ron?
Ceea ce vreau să-ți spun e foarte simplu! Ascultă...
Eu sunt foarte fragil. Bine?
- Da, ești fragil. Am priceput. - Foarte fragil!
Am priceput!
Bine, haide, gata! Pentru Dumnezeu!
Nu sunt în apele mele, nu?
Nu sunt așa, nu? Noi nu suntem așa. Niciunul!
- Îmi pare rău. - E în regulă. Ai terminat?
- Ea a plecat? - Da, a plecat.
Trebuie s-o păstrezi.
Așa e. Mersi, Ron!
- Uite-o! - Da, am văzut-o!
Oprește aici.
- Fata asta o să mă omoare! - Ai grijă!
Frankie!
Scuze!
- Trebuie să vorbim ceva. - Nu-mi pasă dacă mă uiți!
- Nu spune asta! - Așa e.
Nu vorbești serios!
Nu-mi spune tu mie cum vorbesc! Știu ce vreau să spun.
Frances, te rog. O putem lua de la capăt?
De la început...
Putem să scăpăm de tot ce e rău. Păstrăm numai ce e bun.
- Și Ron? - Ce e cu el?
- Nu e chiar bun, nu? - Dar nu e nici rău, să știi.
- S-a purtat cumplit cu mine! - Da, așa e, dar așa e Ron.
Dacă nu-și ia pastilele, așa e el. E un coșmar!
Nu e mereu așa. Are un suflet de aur.
Și te iubește! Are o părere bună despre tine.
Când ai plecat, era distrus.
M-a întrebat unde ești și i-am spus că ai plecat
și mi-a zis să vin după tine, pentru că merită să te păstrez.
Și așa și e. Are dreptate. A zis să-ți spun că regretă.
Chiar îi pare rău.
Și mie îmi pare rău. Amândurora ne pare rău.
Dar se mai întâmplă și de-astea. Asta sunt familiile, nu?
Se ceartă, se împacă...
În cele din urmă, rămân unite, pentru că se iubesc.
Așa se întâmplă.
Și să nu-mi spui să uit de asta, pentru că nu o voi face.
În ultimele șase luni, nu m-am gândit decât la tine.
- Am ieșit și nu mai e clubul... - Bine...
Îmi pare rău!
Bine.
Venise vremea ca frații Kray să intre în istoria secretă a anilor 1960.
Oricât de absurd ar părea,
totul s-a născut din visul lui Ron de a crea un oraș utopic în Nigeria.
Unii se nasc Ronnie Kray și altora li se dă Ronnie Kray.
Lordul Boothby era un distins membru al Camerei Lorzilor.
- Ronnie... - Da.
Regret că răspunsul meu e negativ. Nigeria e prea departe
și eu nu mă implic în lucruri pe care nu le pot controla eu însumi.
Îmi pare tare rău.
E minunat, nu?
Înțeleg că vă place cu gheață și cu lămâie, dle?
Da, gheață și lămâie, te rog, ursuleț...
Și nu trage de timp.
Știți unde am auzit că sunt foarte bune și proaspete lămâile?
- Nu, unde? - În Enugu, Nigeria.
Ești bine informat, Teddy. Foarte bine informat.
Să o dăm pe gât!
Îți plac lucrurile băgate pe gât, Teddy?
Boothby a refuzat, dar au rămas prieteni
și nobilul pervers era curând invitat acasă la Ron.
Consecințele aveau să fie mari.
Să mă suni mai târziu, Tom.
Harry, ești singur?
Nu trebuie să fii! Sunt destule poame!
Tom, în seara asta, nu ești în Camera Comunelor?
Da... Uită-te la mine, cârnatule!
Bine, acum uită-te la el!
Uită-te la mine!
Dar el se uită la mine!
- Doamne, e Bob Boothby? - Da, dle prim-ministru.
La o orgie?
Conservatorii vor avea probleme în a explica asta!
Uitați, așa, dle...
- Ăsta e Tom Driberg? - Da, dle.
Nu am niciun avantaj dacă și cei din partidul meu sunt implicați.
Lucrurile se complică, dle.
Unde au fost făcute pozele astea?
Cazenove Road, în Hackney.
Ce mama dracului căutau ei în Hackney?
Asta e partea nasoală.
Credeam că orgia era partea nasoală. E și mai nasol?
Avem doi frați, gangsteri sub urmărire.
Frații Kray.
Pozele au fost făcute în apartamentul lui Ronald Kray.
În plus față de orgii, mai bănuim și fraude
și perceperea de taxe de protecție.
S-ar putea să fie implicată și mafia americană.
Fundurile Londrei ajunseseră sus. Scandalul plutea în aer.
Alegerile sunt peste zece săptămâni.
O să ne scoată pe toți din parlament!
Ce faci în privința asta? Se pare că nimic!
- Aia e italienească? - Nu știu!
E un Daimler. Arată bine.
Ce vrei de Crăciun?
Nu știu! Nu trebuie să-mi iei nimic.
- Nu trebuie să-mi iei cadou. - E ridicol!
- Bine, atunci fă-mi o surpriză! - O să-ți iau niște cărbuni!
Asta o să-ți iau! Un sac de cărbuni. Ce zici?
- Ce zic de ce? - De ăsta, pentru Crăciun.
Pentru mine?
- Ăsta o să fie clubul meu. - Pe bune?
Da.
În West End... E o dovadă de clasă.
Ăsta e biletul nostru pentru a scăpa de aici.
- Ninge... - Da.
S-a dus.
Ce voiam de Crăciun? Pe Reggie al meu liber și în legalitate.
Dar și Ron îl voia înapoi pe Reggie al lui.
Îi era dor de fratele lui gangster.
Iar Reggie a ales o ascunzătoare, clubul Hide-a-Way.
Proprietarul era Hew McCowan, fiul unui baronet.
Deși nu era intimidat de clasa muncitoare,
a fost de acord să vândă jumătate din club.
Reggie știa că avea să ia și restul cu timpul.
O afacere murdară pentru o viață curată.
Ron era speriat că Reggie avea să-l lase singur.
L-a trimis pe Mad Teddy să distrugă înțelegerea.
Ascultați, dlor. Am vorbit cu Reggie.
Îmi pare rău. Nu mă pot uita la tine, dragă. Mă pierd în ochii tăi.
- Am o înțelegere cu Reggie. - Ce gust de rahat!
Am semnat un contract!
Am o înțelegere cu Reggie. Întrebați-l!
- Porcării! - Dlor, vă rog. Am clienți.
La o parte! Așa!
Am clienți! Domnilor, vă rog!
Am vorbitcu Reggie.
Dar noi nu lucrăm pentru Reggie. Noi lucrăm pentru Ronnie.
Ron aproape că a obținut ce voia.
McCowan a renunțat la afacere, dar a chemat și poliția.
Reggie și Ron au fost acuzați de extorcare.
Frankie, îți spun, sunt acuzat pe nedrept! Sunt nevinovat!
Sunt complet nevinovat...
- Chiar dacă ești... - Ce e?
Te întorci la închisoare. Mi-ai promis ceva.
Și mi-am respectat-o! Sunt nevinovat, fir-ar să fie!
Iartă-mă că vorbesc așa. Doar că...
Chiar vreau să te măriți cu mine.
Te rog!
Dacă ești nevinovat și ești achitat, mă mărit cu tine.
Dacă ești vinovat, nu vreau să te mai văd!
De ce spui asta? Frankie, nu...
Nu, Frankie!
În mod ciudat, Lordul Boothby a fost cel care a salvat situația.
Distracțiile sale sălbatice nu trecuseră neobservate.
Am găsit poza.
A fost trimisă unde trebuie.
Spune "Enugu"!
Enugu!
Pozele făcute în apartamentul lui Boothby au ajuns în presă,
împreună cu povestea despre raporturile sexuale nepotrivite
între un gangster și un membru al Camerei Lorzilor.
Problema este, Arnold, că, din păcate, e adevărat.
Nu-mi pasă de adevăr.
Doar că, cu câte mai mare adevărul, cu atât mai mare e și calomnia.
Se apropiau alegerile, așa că prim-ministrul a apelat
la omul care-i rezolva problemele, Arnold Goodman, pentru a interveni.
Vreau să vorbesc cu Cecil King de la "Sunday Mirror".
Cei mari și buni au copt o poveste, una al naibii de bună.
Atunci când apărarea fraților Kray a amenințat că-l cheamă pe Boothby
ca martor, implicațiile erau evidente.
Guvernul trebuia să renunțe la acest caz sau suporta consecințele.
Asta a fost ceea ce a făcut din frații Kray
personajele de neatins ale lumii interlope din Londra.
Noile date aruncă o lumină proastă asupra martorului acuzării, dl McCowan.
Se renunță la caz.
În acea seară, frații Kray au dat o petrecere în clubul lui McCowan.
Reggie cumpărase Hide-A-Way în aceeași după-amiază.
Cu o reducere de preț.
De ce ai venit aici?
Am venit ca să văd diferența dintre tine și mine.
Diferența? Sigur! Și?
Am crescut în sărăcie, ca tine. Am boxat în tinerețe, ca tine.
Dar eu nu am devenit un hoț.
Nu, dar ai devenit om al poliției.
Ai devenit genul de om care-i toarnă pe ai lui.
Știi care e diferența dintre noi, dincolo de ceea ce e evident,
e că eu lucrez pentru mine, dar tu lucrezi pentru ei.
- Domnule, vă pot explica. - Suntem la Scotland Yard!
Iar această anchetă va înceta imediat!
Dar mai putem afla așa de multe despre ei...
Ancheta legată de frații Kray va înceta imediat.
- Bine, stai calm... - Poartă negru.
Da, știu... A citit greșit, nu? A crezut că e înmormântare!
- Poartă negru, nenorocita! - Da, știu!
Nu te enerva!
Stai s-o vezi pe fiică-sa! Arată minunat în alb.
Ce vezi la ea?
Mă văd pe mine. Văd ce aș putea eu să fiu.
Înțelegi? Dacă nu mi-ar fi așa de frică.
- Nu te temi de nimic. - Da...
Da, numai de mine.
Și de tine!
Ce face?
Știi ce va spune! Ia-o încet. Respiră adânc!
De ce nu ești înăuntru?
Ești foarte sigură că vrei să faci asta?
- Mamă, nu începe iar! - E în regulă, Frank.
Îl iubesc.
Iubirea...
Tu știi ce e iubirea, Frances?
Știu că nu e răspunsul la nimic. Dar e un martor.
Reggie mă vede așa cum sunt. Și eu, pe el.
- Cine ești tu să-mi refuzi asta? - Sunt mama ta!
Starletă din East End! Asta ești tu!
Mersi, Frank!
Ron, uită-te la ea! E frumoasă!
Distracție plăcută!
Doamne, acceptă rugile noastre pentru Frances și Reginald.
Fie ca ei să culeagă roadele spirituale
și să reflecte gloria Ta!
Amin!
Cântă dracului!
Am mers în Grecia în luna de miere.
Partenonul era acolo de 2.400 de ani.
Promisiunea lui Reggie de a se potoli a ținut două săptămâni.
Two Aces, New Mill, Gigi Club... Și să nu uităm de Ronnie Scott.
Iar acestea sunt obligațiunile pe care am luat banii în Hamburg.
Ceainicul e pe foc. Am pus de ceai.
Am stat în apropiere de Marble Arch în vestul Londrei.
Amândurora ne era dor de East End.
Așa că am luat un apartament gol în Cedra Court.
La fel ca totul în viață, trebuia să fie ceva temporar.
Nu a fost ceva prea inteligent.
Petrecerile lui Ron nu mă lăsau să dorm,
iar cluburile îl țineau pe Reggie departe până noaptea târziu.
Până la urmă, îi plăcea să fie gangster.
Am auzit că ai fost la Regency seara trecută.
Cu pistolul în aer...
Frații Barry nu m-au lăsat să intru.
- Au zis că eram beat. - Păi, erai. Erai praf!
Și ai mai fluturat și arma...
Nu!
Știi că asigurăm protecția acelui loc, da?
Deci nu mai faci prostii pe acolo.
- Le-am oferit ceva incitant. - Ceva incitant...
Ia!
- Nu mai faci asta, da? - Bine, dle.
Bravo!
La naiba! Ridică-te, Jack!
Ce frumos din partea ta. E minunat, nu?
Minunat!
- E bine așa? - Nu, Frances... Nu așa.
Mergi și stai cu dl Kray și mă descurc eu.
Bine.
Nici măcar o ceașcă de ceai nu-i în stare să facă!
Săracul Reggie!
Ai făcut un efort.
Arată ca un papagal în rochia aia!
Nici un sărăntoc n-ar lua-o dacă ar zăcea în șanț.
Săracul Reggie. Bine, o să arunc ăsta.
Am plecat fără să-mi iau rămas bun.
O victorie tristă.
Nu aveam să fiu niciodată bună pentru acel Reggie.
El era și Reggie al lui Nipper.
Nu avea liniște dacă nu stătea cu ochii pe bărbatul meu.
Uneori, și eu trebuie să mă mulțumesc cu asta.
Oriunde te-ai duce, nu te opri până nu ajungi la mare.
Cu toții avem nevoie de ceva și ceea ce aveam în comun cu Ron
erau pastilele pe care le luam ca să trec cu bine de fiecare zi.
Somniferele mă ajutau uneori, alte pastile, alteori...
Erau ca un prieten care nu mă judeca și voia doar dragostea mea.
"Ajutoarele mamei"... Aveau un nume foarte potrivit.
Nu merge așa de repede.
Nu mergem nicăieri repede. Suntem pe iarbă...
Aproape am ajuns.
- Încă puțin... - Bine.
- Ești gata? - Da.
- Foarte pregătită? - Da.
- Doamne! - Îți place?
Da. Ce marcă e? Cum se cheamă?
Triumph Spitfire.
- Pot să mă urc? - Normal! E a ta! La mulți ani!
Poftim! La mulți ani, Frances!
Mulțumesc.
- Mă înveți să conduc? - Aș putea.
- Acum? - Nu azi.
- De ce? - Nu pot... Nu azi.
- Dar pot mâine. - Bine.
Îmi pare rău!
Kray...
Este o amenințare clară în acest cuvânt de o singură silabă.
E singurul cuvânt pe care unii trebuie să-l audă.
Ce înseamnă asta, "singurul cuvânt"?
Voi sunteți ca Ford, nu? Sau ca Shell sau ca Woolworth...
Woolworth? Da, e foarte interesant.
Tot ce vreau să spun e că sunteți ca o marcă
și o reputație odată stabilită nu mai necesită violență.
Știți, oamenii își impun singuri.
Cluburile au început să ne ceară protecția, înainte să le-o oferim.
Da, așa e!
Da...
Presupun că asta înseamnă că avem mai puține probleme.
Exact. Așa e!
Mi se pare logic.
Dar mie îmi place... Îmi place să mai rezolv probleme când și când.
Să-i mai tragi câte unuia una în ouă! Ce e rău în asta?
Mă gândesc că poți face și lucruri mai bune, Ron.
Asta o să te țină departe de închisoare.
Nu mai suntem tineri. Trebuie să lași asta în urmă.
Trebuie să te gândești la viitor. Tu și frumoasa ta nevastă...
Povești! Ăsta e doar un avertisment.
Asta e o organizație. Iar eu sunt un lider aici.
O să ți-o trag, nenorocitule!
Ai luat-o pe arătură!
Nu-mi place ăsta! Nu am încredere în el!
Vorbește prea mult, pune prea multe întrebări.
Vreau să moară!
Leslie Payne este cel care face afacerile și tu vrei să moară.
- Ți-ai luat pastilele? - Dă-le dracu' de pastile.
La dracu' și cu Payne, pacostea asta!
Și s-o ia dracu' și de servietă!
Nu-mi pasă ce e acolo. Vreau să știu ce e aici.
Știe prea multe!
Știe lucruri despre noi, Reggie. Prea multe lucruri despre noi!
Știe prea multe lucruri despre noi?
Albie, tu știi lucruri despre noi?
Știi lucruri despre mine și despre Ron, despre firmă?
Știi despre plăți, nu? Știi că încasăm obligațiuni, nu?
Știi că mituim jurați și-i facem să ne privească cu îngăduință? Știi?
Da.
Știi. Vai, ce surpriză! Jack, tu știi ceva despre fraude?
Orice? Ghicește!
Știi cum plătim polițiștii în fiecare ultimă joi din lună?
- Știi de asta? - Sigur că știu!
Ce surpriză! De ce nu-l ucidem și pe Jack?
Ce-ar fi să-l căsăpim și pe Albie? Mai bine, pe toți!
Sau tu poți să mă omori pe mine și eu pe tine și gata!
E o idee genială! Ascultă-te, Ron! Ești nebun!
Cei care stau în case de sticlă, n-ar trebui să arunce cu pietre.
Știi că nu am băut niciodată gin înainte să vin aici?
În curând o să cânți și imnul național, nu?
Despre ce voiai să vorbești cu mine, dle Bruno?
Lucrurile merg bine. Suntem foarte mulțumiți.
Asta e bine. Și noi suntem fericiți!
Bine!
Noroc!
Îți dai seama că am cerut să vorbesc numai cu tine.
Vezi tu, în treaba pe care o facem noi, nu e bine să fii prea vestit.
Scopul e să fii anonim.
Dl Lansky, Reg, vede mult potențial în tine.
Dar vede și limitele fratelui tău, Ron.
Poate că ar putea să se cunoască. Ar putea veni să stea de vorbă cu el.
De vorbă? Mă faceți să râd!
Ai auzit de frații Gallo, din Brooklyn?
- Nu... - Situație similară. Unul era nebun.
Ron este Joey al tău și nu se va termina bine oricum ar fi.
Ce ai vrea să fac, dle Bruno?
Îți cer să faci ceva în privința lui Ron.
Nu pot face asta!
E fratele meu.
Bine.
Nu pot face nimic.
N-am terminat cu tine încă!
Dl Kray se ocupă de acest depozit.
Dacă mai spui o dată "Kray", o să te pocnesc, e clar?
Am un aranjament cu dl Kray.
Nu te-am întrebat dacă ai sau nu un aranjament.
Te-am întrebat dacă ai înțeles.
Richardson-ii nu mai erau,
dar George Cornell trecuse de cealaltă parte a râului
pentru a pune pe picioare o operațiune de protecție pentru ei.
Te-am avertizat!
Reacția lui Ron avea să-i asigure un loc printre gangsterii de legendă.
Ce e ăsta? E ceai englezesc?
Se vede pe fața ta ce părere ai despre el, Ted.
- Frumoasă cutie, nu? - Nu, nu e ceai englezesc.
Are feromoni care te atrag. Are o aromă de mosc.
Are un pic de magie. E frumos, nu?
- Mă bucur că-ți place. - Îmi place. E cum trebuie.
Mama o să fie foarte mulțumită de ăsta.
- L-ai luat de la depozit? - Da.
Nu spune nimic. Este în regulă!
- Salutări dnei Kray. - Mersi!
- Și cealaltă problemă... - Da. Ce problemă?
- Ce? Asta? - Da...
Bine...
Nu am de gând să-ți plătesc despăgubiri.
Nu te descurci singur?
Te plătesc ca să mă protejezi, Ron.
- Ce vrei să spui? - Nimic!
Deja ai spus-o! La dracu', ai spus-o!
Vii aici cu nasul tău nenorocit și cu ceaiul tău exotic de doi bani
și mai spui și asta, cum că nu fac bine ce fac.
- Nu asta am vrut să spun. - Dar asta ai spus!
- Nu, eu... - Să-ți spun ceva.
Problema asta pe care o ai... O să o rezolv.
- Bine? - Da.
Te duci cu Teddy și îmi aduci 2.000 de lire. Bine?
Și, în schimb, eu îți promit că George Cornell va fi ucis.
- Bine? - Dar n-am spus...
- N-am spus să-l omori. - Ba ai spus! Asta ai vrut să spui!
Uită-te la tine. Asta au spus ochii tăi.
Uită-te la ochii tăi! E în ochii tăi!
- Mă ameninți? - Nu.
Pentru că văd moartea în ochii tăi și asta înseamnă că mă ameninți!
- Mă amenință? - E greu de spus, Ron.
- O să plătesc! - Așa o să faci?
- Da... - Bravo! Înțelegerea e înțelegere!
E ca și făcut! E făcut! Gata!
Teddy, ia-l de aici!
Mersi! Ești foarte amabil. Pentru ceai...
E o afacere bună.
- Cum arăt? - Ucigător!
Vrei să vin cu tine?
Înăuntru?
Haide! Voi stați cu toții în mașină!
E ceva ce trebuie să-mi spui?
Ia te uită ce-a adus pisica!
Acum nu mai râzi, nu?
Pe bune?
Șefu', pe bune...
Toată lumea jos!
Să nu scoateți o vorbă! La ce mama dracului te uiți?
Nu ați văzut nimic!
Ăla era Ronnie Kray, nu? Fir-ar!
Reggie...
Ai înnebunit?
The Blind Begger... Da, Cornell...
Se vorbește la radio de asta!
- Reggie. - Bună, mamă!
Uită-te la tine!
Ce frumos ești!
- Îți fac o ceașcă de ceai. - Mulțumesc, mamă.
- Albie? - Nu, mulțumesc, Violet.
Arăți minunat, Reg!
- Câți martori? - Era o seară liniștită. Vreo șapte.
Șapte?
Albert Woods era cu Cornell și mai erau vreo cinci clienți
pe care nu-i cunosc.
Și mai era cea de la bar, una blondă, foarte dotată...
Și ai venit aici? Aici te-ai găsit să vii? Îi aduci direct la mama?
Nu te mai văicări atât! Am făcut-o!
- Ce o să facem? - Noi?
Da.
- Unde e arma? - E aici, Reg.
Poftim...
Vrei și o bucată de prăjitură?
Ar fi minunat. Da, mamă. Mulțumesc.
- E foarte bună. - Mersi!
- Presupun că purtai hainele alea. - Da.
Unde e haina?
Trebuie să o arzi. Și arma trebuie s-o arunci în râu.
Haide, cară-te!
Ești incredibil!
Albie?
Trebuie să aflăm cine sunt cei care erau la bar. Bine?
Găsește-i și află ce au spus poliției.
Trebuie să le demolăm poveștile. Trimite-i pe Big Pat și pe Bender acolo.
- Și pe tipa de la bar o știu, nu? - O știi.
Adu-o la mine. Mă descurc eu cu ea.
Haide, pleacă!
Unde au plecat cu toții?
Mamă, e târziu. Am vrut să te scap de ei.
Ar trebui să te culci.
Ce-ar fi să te duc eu acasă? Haide...
E în regulă, sunt acasă!
I-am făcut patul aici. Nu se simte prea bine.
Cred că are febră. O să stea aici în noaptea asta.
Teddy, vrei să stai cu el?
Mulțumesc, ar fi plăcut. Mulțumesc, Violet.
Orice ar fi făcut, este fratele tău.
Da...
Uite aici pastilele tale. Ar trebui să le iei.
Eu va trebui să plec. I-am lăsat pe băieți la muncă.
Și trebuie să fac curățenie. Așa că, noapte bună.
Noapte bună!
Teddy, n-ai putea să ne faci un serviciu? Fă-te util.
Când îi scoți pantalonii și cămașa, arde-le!
- Și ții legătura cu mine. - Da...
Bravo!
Noapte bună!
E minunat, nu?
Nici chiar Scotland Yard-ul nu putea ignora o crimă în public.
Nipper a preluat cazul.
Dlor, atenție, vă rog!
Vi s-a spus că vom face o anchetă de anvergură
legată de acuzații de corupție.
De fapt, vom merge după frații Kray!
Oricine are vreo obiecție să vină la mine.
Vezi stâlpul acela?
Acela era cunoscut ca loc de siguranță în război.
Dacă ajungeai la el, știai că poți ajunge în adăpost
înainte să înceapă să cadă bombele.
Într-o noapte, eu și Ron am stat și ne-am uitat.
Am văzut casa familiei Stanton cum a explodat. Ei erau încă în ea.
E o minune că ai supraviețuit.
Da, mai ales cu Ron...
Cum apărea vreo problemă, el era sigur pe urmele ei.
Are multe probleme și acum dacă e adevărat ce se aude.
Au auzit vorbindu-se, Reggie. Familia mea, și tu nu mi-ai spus...
N-am vrut să-ți faci griji.
Nu pentru Ron îmi fac griji. Ce ai de gând să faci?
Nu o să-l las să intre la închisoare.
- De ce nu? - De ce nu?!
Pentru că e fratele meu, de-aia!
O să fie fratele tău și în închisoare.
Nu! Frances, locul lui e aici, alături de noi.
Alături de tine, de mine, de familia sa. Asta e casa lui.
Am grijă de Ronnie de când eram mici. Asta e.
Poți avea grijă de el și dacă e la închisoare.
Nu aici e locul lui și tu știi asta.
- Bine... Tu nu înțelegi. - Ba înțeleg!
Nu, nu înțelegi.
Ba da. Mi-ai spus cândva că nu datorezi nimic lumii.
Nici lui Ron nu-i datorezi nimic.
Eu mă apreciez prin loialitatea mea față de fratele meu, înțelegi?
Dar loialitatea ta față de mine? Asta nu e unitate de măsură?
Ce se întâmplă cu ochii tăi acum? Ai luat ceva?
Iei ceva, Frances? Iar iei pastile?
Asta faci? Ia să văd!
- Nu! Termină! - Ia te uită!
Doamne, Frances... Câte de-asta ai luat?
Nici nu mă mir că vorbești fără noimă.
Iei pastile în neștire. Ai devenit dependentă!
- Și cine m-a făcut așa? - Ce? Dependentă?
Stai să înțeleg... Vrei să spui că, pentru a fi liberi,
trebuie să fim fiecare pe cont propriu?
Minunat, Frances! Așa o să facem!
- Vorbește cu femeia de la bar. - Da?
Spune-i ca, atunci când pun suspecții în fața ei,
să-l indice pe Ron, să spun că el e vinovatul.
Să spună că el e nebunul care a făcut-o! Bine?
- Unde te duci? - Acasă.
- Și cu mama cum rămâne? - La dracu' cu maică-ta!
- Nu te grăbi. - Nu...
Cel care l-a împușcat pe Cornell nu e aici.
- Ești sigură? - Da, sunt sigură.
Vă rog, mă poate duce cineva acasă?
Domnișoară...
Jur! Am mirosit ceva, dar nu știu ce anume.
Se schimbau priviri prin sală și m-am prins că era de la judecător.
Puțea al dracului!
Nu e așa?
- Mă înșel, Reg? - Nu, deloc!
Așa ceva îți poate crea o reputație proastă,
dar, dacă te cheamă Kray, asta se poate întoarce împotriva ta.
Bravo, Ron!
Bun venit acasă!
Ca să știți... E vorba de disciplină.
- Vino și stai jos, Vi. - Nu...
Ce i-ai spus?
I-am spus că poate ar trebui să se gândească la copii!
- Aș vrea să te pot face să dispari. - Mult noroc, Frances! Mult noroc!
Plouă cu găleata.
Ce dracului face?
Mă mir că mai sunt oameni care supraviețuiesc așa!
Pe mai târziu, Albie!
- Ești în regulă? - Da, pleacă.
Ești în regulă? Pari a te chinui.
Ajută-mă!
- Să te ajut? Dar ce faci? - Ajută-mă să ridic capota.
- Nu sunt sigur că vreau să te ajut! - Reggie, te rog! O să se strice.
Nu pot să te ajut. Sunt proprietar de club.
Știi ce vreau să spun? Pot alege un model bun, o culoare frumoasă...
Dar nu mă pricep la nimic altceva. Nu sunt mecanic.
Sunt, mai degrabă, gangster. Asta e, nu?
Te rog, ajută-mă!
Mă rogi să te ajut? Mă rogi?
"Te rog, Reggie"? Bine, păi să te ajut atunci!
Ce zici de asta? Mi se pare stricată, nu?
Apropo! Arăți ca dracu'!
Da...
Ce faci?
Reggie, oprește-te! Termină!
Reggie!
- Te rog, oprește-te! - De ce să mă opresc?
Reggie, te rog! Te rog, oprește-te!
- Ce să opresc? - Te rog, nu! Nu!
Încetează!
Viața merge înainte și fără mine.
- Unde te duci? - Îl părăsesc pe Reggie.
Ce păcat! Va suporta greu.
Te rog, dă-te din calea mea. Sau poate ai vrea să rămân?
Băieți, mergeți sus.
- Vrei să te ajut cu bagajele? - Nu, mersi!
Haide, nu fi prostuță! Uite cât ești tu și cât sunt eu!
Haide!
Știi, Frances, uneori, pentru a ajunge la măreție,
trebuie să tai o parte din tine, oricât de tare ar durea.
Pentru a crește, pentru a merge mai departe.
Pentru asta, e nevoie de curaj. Admir asta.
- Sincer, pleci la timp. - Chiar crezi?
Categoric. Sunt mulți care știu așa de multe despre noi.
Nu vorbesc de tine, desigur.
Cei mai mulți ne urăsc.
Mai devreme sau mai târziu, cineva o să vorbească și se va termina totul.
Nu ar fi așa de rău, nu?
Cred că Dumnezeu ar trebui să fie mai îngăduitor cu noi. Nu crezi?
Sunt sigură că va fi.
Asta e aiurea! Noi nu așa am fost crescuți.
- Trebuie să plec. - Sigurcă da.
Ascultă-mă, Frances. Amândoi îl iubim.
Amândoi am făcut un efort.
O să vedem ce se va întâmpla când vom ajunge acolo.
Unde?
În Rai.
- La revedere, Ron! - Pa, Frances.
Ascultă! Te-am plăcut întotdeauna. Mereu mi-ai plăcut.
Ai capacitatea de a vedea viitorul. Chiar o ai!
La fel ca mine!
La revedere!
Bună, Reggie!
- Ce mai faci? - Tu ești bine, Frank?
Nu ne-am văzut de mult.
- M-am îndreptat, să știi. - Serios?
Da.
Frumos, ce să zic? Foarte frumos!
- Cu ce te pot ajuta? - Frances e aici?
Am stat în fața casei părinților tăi în ultimele două săptămâni,
dar ei nu mi-au spus că ea nu e acolo.
Și am stat la fereastra lor, ca un prost.
- E aici. - Da, știu!
- Reggie, eu... - Ce e?
Nu am mai văzut-o așa de multă vreme.
Este delicată.
Îi spui lui Frances să iasă că am venit?
- De ce nu te duci s-o aduci? - Reggie, nu te las s-o vezi!
- Nu te mai prosti! - Nu face o scenă aici!
- Frank, e în regulă... - Frances, du-te în casă!
- Ce faci? - E în regulă!
- Bună, Reggie. - Bună, Frances.
Ai puțin timp? Vreau să vorbim.
- E în regulă. - Ești sigură?
Du-te și pune ceainicul.
- Frances, vino acasă. - Sunt acasă.
Cel puțin, până ce voi găsi o altă casă.
Nu pot să stau la mama.
- Ce să fac ca să te răzgândești? - Nu poți face nimic!
- M-am răzgândit într-o privință. - Care?
Vreau să mă ții minte. Mereu!
Că am existat, că ți-am fost alături la un moment dat.
Ce tot spui? Haide, Frankie!
Mi-am imaginat mereu că vom avea un copil sau doi.
De ce?
Ca să-i folosești pentru a mă amenința?
Nu! Nu, pentru că eu încă te mai iubesc.
Nu! E ceva ce spui din loialitate, dar care nu a existat.
Nu e adevărat!
Iubirea pentru tine e tot ce mă ține pe picioare.
Am visat că vom putea trece dincolo de condiția căreia i-am fost hărăziți.
Dar tu ești gangster și îți place să fii gangster.
Nu... Nu, Frances, ascultă...
Lasă-mă să mă revanșez pentru suferința și durerea
pe care ți le-am provocat. Te rog! Te rog!
- Lasă-mă să te duc undeva. - Undeva?
Oriunde. Oriunde vrei!
Să fim numai noi doi, să fim împreună.
Ar putea fi o a doua lună de miere.
Sau nu... Vreau doar să știi că mă pot schimba.
Sincer, m-am schimbat.
Tot ce spun este că centrul Universului poate fi oriunde vrei.
Oriunde!
- Ibiza. - Cine?
Ibiza! Să mergem acolo. Îmi place cum sună.
Știi ceva? Și mie îmi place cum sună!
Vrei să mergem în Ibiza? Iau biletele chiar azi!
Azi fac rezervarea.
Dumnezeu nu ne întreabă dacă acceptăm această viață.
Nu avem de ales.
Viața ți se cam impune.
Singura alegere pe care o faci este felul în care o trăiești.
Sau nu... Și asta e o alegere.
O ceașcă de ceai poate să rezolve orice.
Nu te simți prea bine? Ceai.
Ți-ai părăsit soțul? Ceaiul e răspunsul.
Frances! La dracu'! Frances, ce ai făcut?
În caz că v-ați spus că Frances a supraviețuit,
pentru că altfel nu ne-ar putea spune povestea asta,
ei bine, acum știți...
Dar eram, în sfârșit, liberă. Dumnezeu mă lăsase, în cele din urmă.
- Unde e? - În camera ei.
În acea după-amiază, Reggie a băut până n-a mai putut.
Ce poți să faci când singura persoană care te impresiona nu mai e?
Să bei o ceașcă de ceai?
N-aș prea crede!
O pălărie mare...
Haide, stai jos... Nu sta acolo ca un stâlp.
Dați-vă mai încolo!
Sweaty, ce nu avem? O sticlă. Du-te!
- Haide! - Imediat!
- Voiai să mă vezi, Ron? - Da. Vreau să omori pe cineva.
Îți dau o mie de lire. Leslie...
Ai 500 aici. Deci ți-am dat jumătate.
Restul îi primești când e făcută treaba.
Poți să-i numeri, sunt toți. Apoi, bagă-i în buzunar.
Sunt pentru tine! Haide, bagă-i în buzunar!
Știm că nu ai bani. Nu fi prost!
Cine e?
Mamă, stai aici!
Stai, mamă! Lasă-l!
Ai ucis-o!
Tu mi-ai ucis fiica, nenorocitule! Tu ai omorât-o!
Mamă, haide!
Faptul că dai 100 de lire pe săptămână pe flori nu o va aduce înapoi!
Ucigașule!
O să putrezești în iad, Reggie Kray!
McVitie, ce faci aici?
Am un mesaj pentru tine. De la Ron.
Fir-ar!
Să trimit un avocat sau te-ai ocupat de asta?
Vreau să fie garantată siguranța soției și copiilor mei.
Payne... Le-a spus totul.
Nume, date, ore... Documente... Totul!
Au făcut toate legăturile.
Au băgat o grămadă de martori sub protecție.
Nipper...
Da, Nipper, ce?
Femeia de la bar. A chemat-o și pe ea.
Nu a mai ieșit de la poliție.
Unde e Ron?
Da...
Cântecul ăsta face parte din mine. Îmi place!
E melodia ta preferată!
Mă lași? Dulcegării.
Ce e?
Încă mai continuă. Nu s-a oprit. Ian!
- Da. Ce e? - Nu-l incita!
Ce spui?
Înveselește-te, dansatorule! Aproape c-a venit Crăciunul.
De ce nu dansezi și tu puțin?
Ce rost are să vii la o petrecere dacă nu te vei distra?
- Îl aștept pe Jack Pălărie. - Da... ce a mai făcut?
Iar a fluturat arma prin vreun club?
Ce credeai că ne va aduce atacul asupra lui Leslie Payne?
- Ce cred eu? - Ai auzit bine...
Dacă nu ți-ai dat seama, nu-ți răspund, dragă.
Iată! Haide, Ron, arată-ne cum se face!
Știu cum să mă mișc!
Unde sunt femeile?
E Jack Pălărie!
Dle Bender, ce mai faci? Mă bucur să te văd!
- Esther... - Jackie...
Nu trebuia să te las să pleci. A fost o mare greșeală.
Mă duc să-mi iau de băut.
Pe urmă revin, ca să-ți spun de ce nu trebuia să te las.
Îți promit.
Ron...
Teddy...
Uite, Ron! A venit Jack!
Ce povești aveți de spus, oameni pe care-i iubesc nespus?
Aici erai, Jack. O țigară?
M-am lăsat pe drum încoace!
- E ceva care te preocupă, Reg? - Da...
Da, tu mă preocupi, prietene.
Leslie Payne? Ce dracu' a fost în capul tău?
- Ai distrus tot! - Nu știu ce spui!
Nu mă minți!
- Nu vreau să fiu tratat așa. - Dar cum vrei să fii tratat?
- Ron? - Taci!
N-o să te ajute, să știi!
Creierul tău e praf, prietene!
Nu te răzbuna pe mine pentru ce s-a întâmplat cu Frances!
Scuze... Ce ai spus?
Nu e vina mea că Frances s-a sinucis.
Nu eu i-am vândut pastilele.
Cred că glumești! Tu glumești?
Reggie...
Haide, împușcă-l!
- Mai spune asta o dată. Haide! - Reggie!
Spune-i numele! Te provoc!
Frances.
De ce ai făcut asta?
Pentru că nu te pot omorî pe tine.
Oricât de mult aș vrea!
Reggie...
Reggie!
Reg, uită-te la mine! Ce dracu' e cu tine?
L-ai omorât pe ăla într-o cameră plină cu oameni.
Ai înnebunit?
- Păi... - Păi, ce?
Reggie spunea că oriunde poate fi centrul Universului.
Chiar și aici, în East End, în Londra.
Lumea este cam ca Londra.
Nu e nici bună, nici rea, pur și simplu, este!
Nu există moralitate sau lipsă de onoare. Există doar propriul tău cod.
Până ce cursa se termină. Până la final!
Până ce nu mai suntem decât fantome ale oamenilor care am fost.
Reggie a stat la închisoare 33 de ani
pentru că l-a ucis pe Jack McVitie.
În toți acei ani, el a păstrat la el niște bilete.
Reggie, prințul meu, trebuia să fi mers la Ibiza.
Reggie Kray a fost eliberat din închisoare din considerente umanitare
cu opt săptămâni înainte de a muri din cauza cancerului, pe 1 octombrie 2000.
Avea 66 de ani.
Ronald Kray a fost găsit vinovat pentru uciderea lui George Cornell.
A pledat nebunia și a rămas în Spitalul Broadmoor,
până la moartea sa, în urma unui infarct, pe 17 martie 1995.
RETAIL SUBTITLE Driv3r