16 KILOMÉTERRE NYUGATRA BOSTONTÓL
Visszaadjam a kabátodat?
Sosem jártam erdőben.
Jó sok bogár van.
Átgondoltam...
- Ne kérj bocsánatot! - Nem is akartam.
Átgondoltam a történteket.
Tesszel nem kényszerből hoztatok el.
Nem erőltették rátok ezt a tervet.
Kellett egy aksi vagy mi, és döntöttetek.
Ne hibáztass olyasmiért, ami nem az én hibám!
Messze van még?
Ötórás túra.
Az menni fog.
Sokszor voltál már erre?
Fertőzött nincs?
- Nem gyakran. - Akkor mire figyelsz?
Emberekre.
Bill és Frank kedvesek?
Frank igen.
Mi az a seb a fejeden?
Mi az? Gáz sztori?
Mondjuk, lezúgtál a lépcsőn?
- Nem zúgtam le a lépcsőn. - Akkor?
- Rám lőttek, de mellément. - Látod? Ez menő.
Visszalőttél?
- Aha. - Leszedted?
Nem, én sem találtam el.
Ez gyakoribb, mint hinnéd.
Mert szarul lősz, vagy úgy általában?
Úgy általában.
Mivel csak ketten vagyunk,
- úgy gondoltam... - Nem.
Cumberland Farm.
Várj itt! Kihozok valamit, amit itt rejtettem el.
Elrejtettél?
Miért van itt cuccod?
Rohadt sokat kérdezel.
Igen.
Na, válaszolsz, vagy mi lesz?
Vannak dugihelyeink az úton,
ha kifogynánk bizonyos cuccokból, mint most én, mert...
Ilyen nincs!
Játszottál valaha ilyenen?
Egy barátom mindent tudott ezekről.
Van egy karakter, Mileena,
maszk nélkül, szörnyfogakkal
egészben lenyel, és visszaböfögi a csontjaidat.
Atyám!
Elfelejtetted, hol a cucc.
Nem.
Csak rákoncentrálok.
Évek óta nem voltam itt.
Oké. Szétnézek, van-e valami hasznos.
Hidd el, már kifosztották.
Talán. Talán nem.
Van itt bármi szörnyű?
Csak te.
Egyre viccesebb vagy.
Basszus!
- Minden rendben? - Aha.
TAMPON
Kurva jó.
Ellie!
Még hogy kifosztották.
Mit csinálsz?
Ehhez nincs túl sok lőszer.
Így nem sok haszna van.
Ha itt akarod hagyni...
Nem.
Azt a rohadt!
Repültél ilyennel?
Párszor, aha.
Mázlista.
Akkoriban nem úgy éreztem.
Nyomorgás a középső ülésen, 12 dolcsis szendvics.
Öreg, felmehettél az égbe.
Aha, ahogy ők is.
Nyomasztó.
Minden egy nap alatt omlott össze?
- Nagyjából. - Hogyan?
Senki sem volt megfertőzve Cordycepsszel,
mindenki jól volt, éttermekben ettek,
repülőkön repültek,
és aztán egyszer csak annyi?
Hogy kezdődött egyáltalán?
Ha harapással terjed a fertőzés,
ki harapta meg az első embert?
Egy majom volt? Tutira az.
Nem az. Mégsem jársz suliba?
FEDRA-suliba. Nem tanítják,
hogy bukott el a szaros kormányuk járványmegelőzésből.
Biztosan nem tudni,
de a legjobb tipp, hogy...
a Cordyceps mutálódott.
Bekerült az élelmiszerekbe,
talán egy alapanyagba: a lisztbe vagy cukorba.
Egyes márkákat mindenhol árultak,
országszerte, sőt világszerte.
Kenyér, müzli...
palacsintakeverék.
Ha elég sokat ettél, megfertőződtél.
A fertőzött étel csütörtökön
egyszerre került a boltokba.
Az emberek megvették.
Ettek belőle este vagy másnap reggel.
Ahogy telt a nap,
kezdtek megbetegedni.
Délutánra, estére rosszabbul lettek.
Aztán már haraptak.
2003. szeptember 26-án, péntek éjszaka.
Hétfőre minden odalett.
Logikusabb, mint a majmok.
Köszi!
Nincs mit.
Mi van?
Átvágunk az erdőn.
Az út nem könnyebb?
De, csak...
van, amit nem kéne látnod.
Most már pláne látnom kell.
Nem akarom.
Komolyan. Ellie!
Tud bántani?
Nem.
Túl őszinte vagy. Mondtad volna, hogy baltás gyilkos.
Bármi is volt itt,
szerintem eltűnt.
A fertőzés után egy héttel a sereg...
végigment vidéken, evakuálták a kisvárosokat.
Azt mondták, KZ-be kerülsz, és így volt...
ha volt hely.
Ha nem volt...
Ők nem voltak betegek?
Valószínűleg nem.
Miért ölték meg őket?
Itt hagyhatták volna őket.
A halottak nem fertőződnek meg.
2003. SZEPTEMBER 30.
Itt van anya.
Jelentkezzen! Lát valakit?
Nem. A pincében vagyunk, üres.
Vissza a többiekhez!
Nem ma, ti új világrendes, elnyomó faszok.
KÖTELEZŐ EVAKUÁLÁS
KÖVESSÉK A KIJELÖLT HATÓSÁG UTASÍTÁSAIT!
KÉNSAV
Ez gyors volt.
FÖLDGÁZÜZEM
VESZÉLY
LINCOLN - BOR ÉS RÖVIDITAL
CAYMUS BORÁSZAT
Gyere csak!
Nem lehet megunni.
VESZÉLY BELÉPÉS CSAK ENGEDÉLLYEL
NÉGY ÉVVEL KÉSŐBB
NE LÉPJ RÁM!
Nem vagyok beteg.
Van fegyvered?
- Nincs. - Miért tartott eddig válaszolni?
Nem tudom, én...
Valamiért hazudni akartam, de nem volt rá okom.
Csak el akarok jutni Bostonba.
Egyedül?
Tízen indultunk.
De igen, egyedül vagyok.
Honnan jössz?
A baltimore-i KZ-ből.
Odalett.
Megsérültél?
Csak egy... egy zúzódás.
Basszus!
Állj meg ott!
Hogy szerezted?
Boston arra van.
Sötétedésre odaérsz.
Nagyon éhes vagyok.
Két napja nem ettem.
Kimondva nem tűnik soknak, mi?
- De annak érzem. - Elengedlek.
- Szóval menj! - Oké, figyelj!
Franknek hívnak.
- Mondom, mi van, Frank. - Jó.
Ha enni adok, minden tróger, akinek elmondod,
itt fog kikötni ingyenkaját keresve.
És ez nem egy Arby's.
Ott nem volt ingyenkaja.
Nem mondom el semmilyen...
trógernek, csövesnek vagy csavargónak. Ígérem.
Már tudod, hogy rosszul hazudok.
Tettem ki neked ruhát.
Mi?
Ruhát!
Köszönöm!
Mindjárt végzek.
Kaphatok még öt percet?
Persze.
- Persze! - Köszönöm!
Ez elképesztő!
Mi a franc?
Ha éhezel, minden finom.
Ja, de nem ennyire.
Istenem!
És tudja, hogy a nyúlhoz Beaujolais illik.
Tudom, nincs rám írva.
De igen.
- Van még. - Nem bírok.
Hidd el, akarom, de...
Köszönöm!
Szívesen.
Azt hiszem, akkor megyek.
De előbb...
Egész idő alatt ezzel szemeztem.
Antik darab?
1948-as.
Hű! Tudod, mennyit érnek ezek?
Manapság semmit.
Für Elise. Hoffmann meséi.
Jaj! Ezek nem a tieid.
Az anyámé. Megtennéd, hogy...
Ez a tiéd.
Uramisten! Ez a kedvencem.
A szerelem veled marad
Ne kapkodd el a dolgokat
Ez jó...
Ez jó tanácsnak hangzik
De nincs mellettem senki
Ne!
Nem, köszi! Bocsi! Ne ezt a dalt!
- Ne ezt a dalt! - Nem vagyok profi.
Én sem, de...
Utána elmegyek.
A szerelem veled marad
Ne kapkodd el a dolgokat
Ez jó tanácsnak hangzik
De nincs mellettem senki
És az idő majd tisztára mos
A szerelem sebei láthatatlanok
Ezt mondták nekem
De nem tudom, mit jelent
Mert mindent, mit tudtam, megtettem
Hogy itt maradj mellettem
Szerelmem irántad el nem múlik
Még nagyon-nagyon sokáig
Szóval ki az a lány?
A lány, akiről énekelsz.
Nincs lány.
Tudom.
Mi a neved?
Bill.
Zuhanyozz le, Bill!
Csináltad már korábban?
Senkivel sem?
- Régen egy lánnyal, de... - Megértem. És...
Az egyszerű dolgokkal kezdem.
- Oké. - Oké.
De előtte szeretném, ha tudnád, hogy nem vagyok kurva.
Nem
szexelek ebédért,
egy isteni finomért sem.
Szóval, ha megteszem, maradok még pár napig.
Rendben van így?
Igen. Rendben.
HÁROM ÉVVEL KÉSŐBB
Kapd be!
Ne már!
Állj már meg!
Kértem én bármit is? Valaha?
Minek is beszélek?
Ez nem értem van. Hanem értünk.
Kit érdekel a látszat?
Engem!
Az otthonunk nem csak a házunk.
Körülöttünk minden.
Ne gyere már ezzel!
Bocs! Elfelejtettem.
Én ebben a világban élek,
te meg egy pszichobunkerben, ahol 9/11 belsős munka volt,
a kormánytagok meg nácik.
A kormánytagok nácik!
Most igen! De régen nem így volt.
Egy kis festéket szeretnék,
meg benzint a fűnyíróba. Ennyi.
Mindent megcsinálok én.
- Ez nem... - Ha azt mondod, erőforrás-gazdálkodás,
isten bizony belefutok az egyik drótcsapdádba.
Oké.
- Áruld el, miért! - Mondtam.
Az odafigyelés
mutatja meg, hogy szeretünk valamit.
Ez az én utcám is. Csak...
Hadd szeressem úgy, ahogy akarom!
És rendbe hozok pár üzletet is.
Nem az ostobákat.
A borászatot és a bútorboltot.
És a ruhabutikot.
A butikot?
Ünnepi kerti partikat fogunk rendezni?
Nem.
De lesznek barátaink.
Tessék?
Barátkozni fogunk.
És meg fogjuk majd hívni őket.
Nincsenek barátaink, Frank.
Soha nem lesznek barátaink,
mert nincs kivel barátkozni.
Tudod, beszéltem egy kedves nővel a rádión.
Mit csináltál?
Ez egyszerűen bámulatos.
Ugye?
Letennéd, kérlek?
Ebben hasonlítunk.
Te is paranoid skizofrén vagy?
Nem vagyok skizofrén.
Szeretném elmondani...
a fegyvert leszámítva, amit egyébként megértek...
Nagyon kellemes civilizáltan étkezni egy ilyen csodás helyen.
Jó rég volt már ilyen.
Csak szeretném megköszönni,
még ha nem is fogunk összedolgozni.
Ez már rám fért.
Össze fogunk dolgozni.
Így lesz.
Tudjátok, mit?
Menjünk be! Mutatnék valamit.
Be is akartam kukkantani.
- A borod! - Ne!
- Köszi! - Ez az!
Frank!
Megértem.
Ha az én...
Ha az én párom...
hozna idegeneket az életünkbe, én sem örülnék.
De a rádióval elérhető összes emberhez képest
mi tényleg jók vagyunk, próbálunk boldogulni.
Mekkora mázlista vagyok!
Vannak cuccok a KZ-ben, amik itt nem.
Könyvek, orvosság, gépalkatrészek.
Segíthetünk egymásnak, és tedd el azt a pisztolyt!
Na de mondd, mi vagy te?
Prepper vagy ilyesmi?
Túléléshívő.
Talán tisztességes emberek vagytok.
Talán nem, nem számít.
Mi önellátóak vagyunk.
Nem kell, hogy te vagy a barátod megbonyolítsátok az életünket.
Világos?
A kerítés max. egy évig bírja még.
Horganyzott huzal, és már rozsdásodik.
Szerezhetek tíz tekercs jó erős alumíniumot.
Életed végéig kitartana.
Életetek.
Biztos nekem adod?
Igen. Bár ugye nem ajándék.
- Visszajössz, kereskedünk. - Oké.
És az jutott eszembe, hogy...
kódolva kéne üzennünk a rádión, hátha más is hallja.
Ez jó ötlet. És hogyan?
Az évtizedekre gondoltam.
- A ’80-as évek nyilván bajt jelent. - Aha.
A ’70-es évek...
A FEDRA sosem jön el idáig.
A kóbor fertőzöttek ellen jó a védelem.
De előbb vagy utóbb
fosztogatók is jönnek.
A kerítés és a csapda ellenük kevés.
Éjszaka jönnek majd,
csendben, felfegyverkezve.
Megoldjuk.
HÁROM ÉVVEL KÉSŐBB
Csipkedd magad!
Nem bírom.
Csak még egy kört.
Mutatni akarok valamit.
Nem azt.
Mindjárt.
Menni fog.
- Mi ez? - Semmi baj.
- Mehet? - Igen.
Elcseréltem Joelékkel az egyik fegyveredet magokra.
Melyiket?
Az egyik kicsit.
Oké.
Sajnálom!
Mit?
Hogy gyorsabban öregszem nálad.
Jobban tetszel idősen.
És ez azt jelenti, még élünk.
Mi a baj?
Sosem féltem, míg fel nem bukkantál.
Ne az epreken!
Igaz.
Picsába!
Bill!
Bill?
Bill!
Menj be!
Bill! Be kell mennünk.
- Nem! - Bill! Befelé! Azonnal!
Kapaszkodj belém!
Foglak.
Jó...
Így ni!
Oké. Menni fog.
Tartsd rajta a kezed! Tartsd ott!
Frank?
- Frank! - Itt vagyok.
- Itt. - Hagyd menni a gázt!
- Segítek. - A gázt!
A kerítés...
- A kerítés kinyírja a többit. - Oké. Jó.
Írtam egy listát.
Mit kell tudni róla?
Minden kulcsból van pót.
Nagyszerű.
Hívd Joelt!
Nem lehetsz itt egyedül.
Nem is vagyok.
- Itt vagy te is. - Nem.
Hívd Joelt!
- Így ni. - Nem.
- Semmi baj. - Hívd Joelt!
- Majd gondoskodik rólad. - Meg is vagyunk.
Oké...
Bill?
- Kezd hűvös lenni. - Oké.
- Betollak. - Köszi!
TÍZ ÉVVEL KÉSŐBB
Jól van. Így ni.
Jó.
Oké.
- Felmelegítünk. - Jó.
Bevetted a bogyókat?
Jaj, nem.
Egy narancsos.
Egy kicsi fehér.
És...
egy nagy kerek.
Kellett hozzá az éjszaka.
Ki is merültem.
A francba már!
Ne szórakozz!
Nem akarom, hogy elaludj ebben.
- Nem fogok. - De.
- És lefagy a lábad. - Bill!
Nem vitázom. Az ágyba!
- Ígérem, ébren maradok. - Miért?
Mert ez az utolsó napom.
Mi van,
ha találunk egy orvost?
Mi van, ha olyan bukkan fel, aki tud segíteni?
Mégis ki jönne, Bill? Egy MRI-géppel házaló ügynök?
A világvége előtt sem volt erre gyógymód.
Már eldöntöttem.
Bill!
Gyere ide!
Nem fogom előadni a „minden nap Isten ajándéka volt" dumát.
Rengeteg rossz napom volt.
Veled is voltak rossz napok.
De több jó nap adatott meg veled, mint bárki mással.
Csak adj még egy jó napot!
Kezdd egy kis pirítóssal!
Aztán vigyél el a butikba,
ahol választok valami ruhát magunknak.
Felveszed, amit kérek.
És összeházasodunk.
Aztán főzöl egy mennyei vacsorát.
Majd összemorzsolod ezeket,
beleszórod a boromba,
én pedig megiszom.
Aztán kézen fogsz,
az ágyunkba viszel,
és elalszom a karjaid közt.
Nem megy.
Szeretsz engem?
Igen.
Hát szeress úgy, ahogy nekem jó!
Elég lesz?
Igen.
Az üvegbe is tettél, igaz?
Egy ló is belepusztulna.
Ez nem a tragikus öngyilkosság a darab végén.
Öreg vagyok már.
Elégedett.
És te adtál értelmet az életemnek.
Ezzel nem értek egyet.
Most háborognom kéne.
De ha objektíven nézzük a dolgot...
ez hihetetlenül romantikus.
Vigyél az ágyba!
ÜDVÖZÖLJÜK LINCOLNBAN
Maradj ott!
Azt a rohadt!
Bill?
Frank?
Maradj itt!
Ha bármit hallasz vagy látsz...
kiálts!
Mi van, ha elmentek?
Ellie?
Bill írta.
„Bárkinek, de valószínűleg Joelnek.”
Gondoltam, beletartozom a bárkibe.
Ez volt mellette.
Meghaltak?
Szeretnéd...?
Nem, olvasd csak!
„2023. augusztus 29-e.
Ha ezt megtaláltad, kérlek, ne menj a hálóba!
Nyitva hagytuk az ablakot, hogy a ház ne büdösödjön be.
Valószínűleg csúnya a látvány.
Biztos te találtad meg, Joel,
mert más megsült volna a kerítésen,
vagy egy csapdám szedi szét.
Hehe...
Vidd, ami kell!
A bunker kódja az, ami a kapué, csak visszafelé.
Amúgy sosem bírtalak.
De mégis olyan, mintha barátok lennénk.
Szinte.
És tisztellek.
Így elmondok valamit, mert valószínűleg
te vagy az egyetlen, aki megérti.
Utáltam a világot. Örültem, amikor mindenki meghalt.
De tévedtem.
Mert volt valaki, akit megérte megmenteni.
Így azt tettem.
Megmentettem.
Aztán védelmeztem.
Ezért vannak itt olyanok, mint mi.
Teendőnk van.
És isten óvja az utunkba kerülő rohadékokat.
Rád hagyom az összes fegyverem és felszerelésem.
Védd meg velük...
VÉDD MEG VELÜK TESST
Maradj itt!
KÉN
Mutasd a karod!
Sikerült aksit csinálni. Most tölt.
Jó.
Van egy tesóm Wyomingban.
Bajba került, és odamegyek megkeresni.
Régen tűzbogár volt.
Szerintem tudja, hol vannak a többiek.
Talán el tud vinni ahhoz a laborhoz.
Rendben.
Ami Tesst illeti...
Ha magammal viszlek, lesznek szabályok.
Első: soha nem említed meg Tesst!
Tartsuk meg magunknak a történteket!
Második:
nem mesélsz senkinek az...
állapotodról.
Ha meglátják a harapásnyomot, rögvest lelőnek.
Harmadik:
egyből teszed, amit mondok.
Megértetted?
- Igen. - Ismételd meg!
Az lesz, amit mondasz.
Oké.
És most?
Visszük, amit tudunk.
Azt a rohadt!
A fickó egy zseni volt.
Miért ment a zene?
Ha nem állítaná vissza a számlálót pár hetente,
végig ez a lejátszási lista menne.
A ’80-as évek.
Kapj fel onnan pár konzervet!
Egyik se legyen horpadt vagy duzzadt!
- Ezt nézd! - Nem!
Tele van velük a fal.
NŐI PÓLÓK S-ES / M-ES
UNIVERZÁLIS TÖLTŐ
Kell még egy óra.
Van meleg vizük.
Lezuhanyozom,
aztán te is.
Mert nem ártana.
Baszki!
Hogy te milyen csini lettél!
Pofa be!
Csúcs.
Először ülsz autóban?
Akár egy űrhajó.
Nem, ez egy trágya Chevy S10, de elvisz a célhoz.
Gondolom.
Biztonsági öv.
De menő.
Hagyd ott!
Tedd vissza! Ellie!
Ne, várj! Hagyd csak! Hagyd! Ez jó.
Ez Linda Ronstadt.
Tudod, hogy ki ő?
Tudod, hogy nem tudom, ki ő.
A mindenit!
A semminél jobb.
A feliratot fordította: Rádóczki Attila