Musíme to dělat každou hodinu?
Benzín se časem rozpadá.
Tohle je skoro voda.
Kdysi jsme jezdili deset, dvanáct hodin na nádrž.
-Mohlas jet kamkoli. -Kam jsi jezdil?
Skoro nikam.
Pěkný! Jak to funguje?
Je to sifon.
To je, když kapalina
cestuje proti gravitaci, protože tlak...
-Ty to nevíš. -Vím, že to funguje.
Netoulej se.
Dobře.
Můžeš za to ty.
„Je jedno, jak hodně se snažíš,
„nikdy se nic nehne.“
Pořekadla: Kniha druhá. Will Livingston.
„Kniha druhá“, hele. Chápeš?
-Druhá. -Ježíši.
„Proč nesmíš křičet na rybičku.“
„Aby nebyla leklá.“
Leklá!
-„Celou noc jsem nespala...“ -Ne.
„...a hledala slunce,
a pak mi svitlo.“
Klidně počkej v autě.
Fajn, ale Willu Livingstonovi neutečeš.
Vrátí se.
Nezastavíš ho.
To musel být pořádný náklaďák.
Jo. Dávali na ně velké radlice
a vyklízeli silnice pro tanky a tak.
Chci vidět tank.
Uvidíš ho.
Tanky, vrtulníky, to všechno.
K boji se špatným nepřítelem.
Teď jsou roztroušené kolem.
Něco mám.
Hele. Chytá tě nostalgie?
HANK WILLIAMS KOLEKCE SINGLŮ
Tohle je ještě přede mnou.
-Aha. -Ale je to vítěz.
Páni...
Mám ještě něco.
MUŽI ZE SLUJE
Je to...
moc čtení tam není, ale zajímavý obrázky.
Ne. Dej to zpátky. To není pro děti.
Jak s tím vůbec může chodit?
-Zahoď to. -Počkej.
Chci vidět, co s tím všichni maj.
Proč jsou ty stránky slepený?
Dělám si prdel.
Čau, kámo!
Pro dnešek to stačilo.
-Zpomal. -Tohle je pomalu.
Co to vlastně jím?
Dvacet let staré ravioli kuchaře Boyardeeho.
Ten chlap byl dobrej.
Souhlasím.
Jak dlouho tu zůstaneme?
Dneska se vyspím
a zítra pojedeme celý den a noc.
Ve Wyomingu budeme další ráno.
Můžeme rozdělat oheň? Mrznu.
Proč ti teď řeknu ne?
Protože nakažený uvidí kouř.
Ne. Houba není tak chytrá.
A pro nakažený jsme moc daleko.
Lidi?
Co udělají, okradou nás?
Budou chtít mnohem víc.
Dobře.
Docela voní.
Tak bude Frankův.
Joeli?
Co?
-Můžu se tě zeptat na něco vážného? -Jo.
„Proč strašák dostal cenu?“
Protože vynikal ve svém poli.
Ty kreténe!
-Četl jsi to? -Ne.
Teď jdi spát.
Ti lidé, co jsi říkal...
Nemůžou zjistit, že tu jsme, že?
Nikdo nás nenajde?
Nikdo nás nenajde.
Dobře.
Co to sakra je?
Nemáš ráda kafe?
Tohle vážně prodávaly ty Starbucks in KZ?
No, to bylo mnohem čerstvější.
Ale jo, tohle prodávaly.
Smrdí to jako spálený sračky.
Sleduj mapu.
76 na západ a pak
70 na západ celou věčnost.
Kde ve Wyomingu je tvůj bratr?
Poslední kontakt byl z rádia ve věži u Cody.
Cody, Cody...
-To je daleko. -Jo.
A když tam není?
Ale nejspíš bude poblíž osady,
nedaleko jiného města. Ve Wyomingu jich moc není.
Chee-yen.
-Cheyenne. -Che... Vážně?
Cheyenne.
Laramie, Casper.
Jak se jmenuje?
-Kdo? -Tvůj bratr.
-Tommy. -Mladší, starší?
-Mladší. -Proč není s tebou?
-To je dlouhý příběh. -Delší než 25 hodin?
Protože tolik asi máme.
Tommy je, čemu jsme říkávali „přidavač.“
Sní o tom stát se hrdinou.
Hned po střední se přidal k armádě.
Po pár měsících ho poslali do Pouštní bouře.
Tak říkali té válce. Je to jedno. Jde o to,
že se v armádě necítil jako hrdina.
O 12 let později začne nákaza.
Přesvědčil mě, abych se přidal k lidem mířícím do Bostonu, což jsem udělal.
Hlavně abych na něj dával pozor, udržel ho naživu.
Tam jsme potkali Tess.
A tu celou skupinu, my...
Docela to fungovalo.
Pak Tommy potkal Marlene.
Přemluvila ho, aby se dal ke Světlonoši.
Stejná chyba, jako když mu bylo 18.
Chtěl zachránit svět.
Je to jen sen. On, Světlonoši, všechno.
Klam.
Naposled jsem slyšel, že od nich odešel taky.
Takže teď je tam venku sám a...
Já pro něj musím jet.
Když si nemyslíš, že má svět šanci, proč pokračuješ?
Musíš to zkusit, ne?
Neviděla jsi svět, tak to nevíš.
Pokračuješ pro rodinu.
-To je tak všechno. -Já nejsem rodina.
Ne.
Ty jsi náklad.
Ale slíbil jsem to Tess.
A ona byla jako rodina.
-Co když ho nenajdeš? -Najdu.
-Jak to víš? -Jsem vytrvalý.
Vstala jsi dost brzo. Jestli se chceš prospat...
Nejsem ani unavená.
Zůstaň tady.
-Kde to jsme? -Kansas City.
Jak hodně se musíme vrátit, abychom to objeli?
Kašlu na to.
Co to děláš?
Můžeme ten tunel objet,
vzít to na příští výjezd,
a jsme zpátky na silnici. Bude to jen minuta.
Kde je sakra dálnice?
Nemůžu ji najít. Jsem zmatená.
Nedívej se na státní, ale místní.
V tý nás taky nevidím!
V autě jsem teprv druhej den.
Myslím, že jedeme na sever?
Musí to být doprava.
Sakra.
Zastav!
To je KZ?
Kde je sakra FEDRA?
Hej!
Prosím pomozte.
Připoutej se.
-Nepomůžeme mu? -Ne.
Sakra!
-Jeď! -Joeli!
Kurva!
-Jsi v pořádku? -Jo.
-Nejsi zraněná? -Asi ne.
Odpoutat! Rychle!
Ukaž se, zmrde!
Dej nám svý věci a přežiješ!
Slibujeme!
Vidíš tu díru?
Protáhneš se tam?
Poslední šance!
Až ti řeknu, proplazíš se k té zdi a protáhneš se skrz.
Nevylezeš, dokud ti neřeknu. Jo?
Netrefí tě. Podívej se na mě!
Nestřelí tě.
Zůstaň při zemi a potichu.
-Dobře. -Tak jo.
Běž!
Ty zmrde!
Teď zaplatíš!
Cos udělal!
Zabil ses, zmrde!
Ne! To nic.
To nic. Je po všem. Už nebojujeme.
Půjdu domů. Všem řeknu, že jste dobrý.
Nevím, co mám dělat.
Nefungují mi nohy.
Moje máma není daleko, kdybyste mě k ní dostali.
Můžeme s vámi obchodovat.
Můžeme být kámoši. Nevím.
Já jsem Bryan.
Já jsem Bryan. Jak se jmenuješ ty?
Počkej.
Vezmi si to.
Je to dobrý nůž.
Vrať se za zeď.
Ne. Omlouvám se. Prosím.
Můžeme si promluvit. Prosím.
Ne! Prosím! Omlouvám se!
Omlouvám se, prosím!
Nemusíš to dělat! Promiň!
Prosím! Ne! Můžeme si promluvit.
Mami!
Ellie, musím se tam dostat. Neprolezu.
-Něco blokuje dveře. -Můžeš to uhnout?
-Rychle. -Jo.
Jsem v pořádku.
Dobrý.
Mám tu ještě trochu jídla a tvoje světlo. Takže...
Co teď?
-Jdeme nahoru. -Pro lepší výhled?
Snad uvidíme cestu ven.
Zůstaň blízko.
Rozumím.
Bryane!
Tělo!
Dostali Bryana!
Říkal jsem ti, že jsem byl sám.
Od té noci jsem nikoho z nich neviděl.
Co ještě chceš, abych řekl?
Nevím, pravdu?
Kathleen...
Bergquistovi?
Ne?
Mark Anthony Halpin?
Carrie Schreiberová? Neviděl jsi je?
Chanovi?
Henry Burrell?
Dobře.
Víš, kde je Henry.
„Právník...
FEDRA VAŠE PRÁVA VE VĚZENÍ
„Lékařská péče...
„Rodinná návštěva.“
Říkám si, jestli je tohle cela,
kde ubili mého bratra k smrti.
Stala se ti křivda.
A je mi to líto.
Ale zašlo to moc daleko.
Musí to přestat.
Myslíš teď?
Teď, když jsi v cele.
Ale předtím bylo umírání lidí v pořádku.
Když jsi byl v bezpečí, chráněný a donášel na sousedy FEDŘE.
Dali mi pistoli k hlavě.
Tak.
Splnila jsem tvoje požadavky, abys začal mluvit?
Kathleen, proboha...
Pomáhal jsem tě rodit.
Držel jsem tě v náručí.
O tvém bratrovi jsem jim nic neřekl.
Ale Henry ano.
A víme, že je pořád ve městě.
A myslím, že ty to víš taky.
Kde je?
Myslíš, že to neudělám?
Jsem tvůj doktor.
-Kdo to udělal? -Někdo zvenčí.
Našli jsme naložený auto.
Není to vozidlo FEDRY, ale měli spoustu zásob.
Možná žoldáci.
Jestli má Henry vysílačku,
možná našel někoho venku.
Třeba je sem zavolal.
Bude žít?
Co kdybych měla doktora?
Není šance.
Je mi líto.
Otevři to.
Tohle je Henryho práce.
Rozumíte?
A nepřestane, dokud ho nezastavíme.
Zjistěte, kdo to udělal.
Najděte každého komplice,
a zabijte je.
MY, LIDÉ
UTÍKEJTE
Nejsou FEDRA ani Světlonoši, tak co jsou zač?
Lidi.
Jsme tady v pohodě?
Na chvíli, možná.
Zdá se, že nejdřív kontrolují bytové domy.
Ale tudy budou procházet co nevidět.
Asi 4 bloky odsud je hodně vysoká budova.
Jo, viděl jsem ji.
To je ona?
Jakmile neuslyšíme auto, vyrazíme.
Co nejrychleji.
Jsi v pořádku?
Jo, dobrý.
A ty?
Jo.
Jde o to, že jsem ho neslyšel přicházet a...
Neměla jsi muset...
Však víš.
Ale jsi za to rád, ne?
Jsi ještě dítě.
Neměla bys vědět, co znamená...
Nezabilas ho.
Ale...
střílet nebo...
Vím, jaké to je.
Když poprvé...
takhle někomu ublížíš.
Jestli si...
Jsem...
Tohle mi nejde.
-To rozhodně. -Chci říct, že to byla moje chyba.
Neměla jsi to muset udělat.
A omlouvám se.
Nebylo to poprvé.
Ukaž své držení.
Prst ze spouště.
Kdo tě to naučil?
-Škola FEDRY. -No jo.
Palec přes palec.
Levá ruka
zmáčkne vpravo.
Máš to?
Tak.
Podívej se.
Dobře?
Dej si ji do batohu.
Střelíš se do zadku.
Dostaneme se z toho.
Já vím.
Neviděli jsme je. Ty?
Jo.
Nemají jídlo.
Henry nenechá Sama hladovět.
Zdvojnásobte hlídky u zásob.
Je blízko. Cítím to.
Jo.
Co?
Sakra.
Kdy to řekneme ostatním?
Ještě ne.
Pojďme se postarat o to, co musíme vyřešit.
Tohle uděláme pak.
-Kathleen... -Až pak.
Prozatím uzavřete budovu.
Dobře?
Jo.
Sem dáš nohu.
Raz, dva...
-A sakra. -Narovnej se. Držím tě.
-Jsme tam. -Nejdřív se rozhlédni.
Ellie.
Zatraceně.
Kde bys byl beze mě?
Už asi ve Wyomingu.
Jo. Tím jsem ti nahrála.
B3-42 STŘECHA NEDOSTUPNÁ
Tak jo, jdeme nahoru.
Ráno se porozhlédnu po městě a najdu cestu ven.
Vylezeme 42 pater?
Čtyřicet pět.
Ale ne.
-Ne celou cestu. -Jak daleko?
Dokud to vydržím.
Víš, jak ten chlap řekl, že je zraněný?
Jak jsi věděl, že to byla past?
Byl jsem na obou stranách.
Je to už dávno. Dělali jsme, co bylo třeba pro přežití.
Ty a Tess?
A lidi, se kterými jsme byli.
Můj bratr taky.
Zabíjeli jste nevinné lidi?
Pojď.
Ty vole.
Jo.
Třicet tři podlaží. To stačí?
Bude muset.
Tak pojď.
Dej mi chvilku.
Vstávej, lenochu.
„Lenochu.“
Padesát šest let, ty hajzlíku.
Joeli?
Joeli!
-Co? -Co to děláš?
Nechci, aby se sem někdo připlížil, když spíme.
Chápu to.
Křup, křup.
Jsi si jistý, že to uslyšíš?
Jistě, že to uslyším. To je celá pointa.
Dobře.
No, dobrou noc.
Jo, dobrou noc.
Hej.
Jo?
Když jsme mluvili o ubližování lidem,
co jsi myslela tím, že to neděláš poprvé?
Nechci o tom mluvit.
Dobře.
Nemusíš.
Jen říkám...
Není to fér, ve tvém věku...
muset se vypořádat s tímhle...
Když jsi starší, je to snazší?
Ani ne.
Ale i tak.
Jestli to sklo uslyšíš, jsem se ptala,
protože jsem si všimla, že na pravé ucho moc neslyšíš.
Je to proto, že tě tam střelili?
Spíš je to z mého střílení.
Jestli si chceš udržet sluch, používej svůj nůž.
Joeli?
Věděl jsi, že průjem je dědičný?
Cože?
Jo.
Teče ti v džínách.
Ježíši.
To je pitomý.
-Smál ses. -Nesmál.
Ale jo.
Ježíši, už magořím.
Pořádně.
Jdi spát.
Ty jdi spát.
Joeli.
Joeli!
Překlad titulků: Ludmila Vodičková