Un tā jādara ik pēc stundas?
Benzīns nav mūžīgs.
Tagad tas ir gluži kā ūdens.
Kādreiz ar vienu bāku braucām 10, 12 stundas.
-Varēja visur doties. -Kur tu brauci?
Nekur īsti nebraucu.
Forši! Kā tas strādā?
Šo sauc par sifonu.
Tas ir stāvoklis,
kad šķidrums ceļo pret gravitāciju, jo spiediens…
-Tu nezini. -Zinu, ka tas strādā.
Neklaiņo apkārt.
Labi.
Pats uzprasījies.
"Lai vai kam,
"bet lineālam vienmēr taisnība."
Nejaušie joki. Otrais uzlējums. Sarakstīja Vils Livingstons.
Skaties, "uzlējums". Saprati?
-Uzlē-jums? -Jēziņ.
"Ko matemātikas stundā mācījās nāra?"
"Aļģebru."
Iedomājies, aļģebru!
-"Šodien izlasīju šokējošu ziņu." -Nē.
Olimpiāžu čempions nozudis maiznīcā
mīklainos apstākļos."
Vari arī pagaidīt mašīnā.
Labi, bet tu saproti, ka no Vila Livingstona nekur nespruksi.
Turpinājums sekos.
Tu viņu nekad neapturēsi.
Tas būs bijis viens negants auto.
Kādreiz mašīnām uzlika arklus,
lai atbrīvotu ceļu tankiem.
Es gribu ieraudzīt tanku.
Redzēsi.
Tankus, helikopterus un daudz kā cita.
Pret šo ienaidnieku tie nelīdzēja.
Tagad tie mētājas apkārt.
Skaties, kas man ir.
Lūdzu. Uzdzen nostaļģiju, vai ne?
HENKS VILJAMSS SINGLU KOLEKCIJA
Ierakstīts pirms manas dzimšanas.
-Kā tad. -Bet dziesmas ir labas.
Ak, vecīt…
Man ir vēl kaut kas.
VĪRI MIGĀS LĀČĀDA
Te…
nav nekā daudz ko lasīt, bet bildes gan ir interesantas.
Liec nost. Tas nav domāts bērniem.
Kā viņš var pastaigāt, tā ģērbies?
-Lūdzu, met ārā. -Lēnāk par tiltu.
Man interesē, kur tas suns aprakts.
Kāpēc lapas ir salipušas kopā?
Es tikai tevi āzēju.
Atā, vecīt!
Labi. Šodienai pietiks.
-Piebremzē. -Es jau tā lēni ēdu.
Ko es vispār ēdu?
Šefpavāra Bojardī 20 gadus vecus pelmeņus.
Viņš gan garšīgi gatavoja.
Es tev pat piekrītu.
Cik ilgi šeit paliksim?
Šovakar pagulēsim.
Rīt braukšu visu dienu un visu nakti.
Parīt no rīta būsim jau Vaiomingā.
Varam iekurt ugunskuru? Man salst.
Kāpēc gan es tev teikšu nē?
Jo inficētie ieraudzīs dūmus.
Nē. Sēnes nav tik gudras.
Turklāt esam pārāk nomaļā vietā.
Cilvēki?
Ko gan viņi izdarīs? Aplaupīs?
Viņiem padomā būs ne tas vien.
Labi.
Smaržo pat tīri labi.
Tad tas ir Frenka guļammaiss.
Džoel?
Ko?
-Varu tev pavaicāt nopietnu jautājumu? -Jā.
"Kā sauc taukainu ēdienu ekspertu?"
Speķiālists.
Maita!
-Esi šo lasījis? -Nē.
Ej gulēt.
Cilvēki, par kuriem stāstīji…
Neviens jau nevarētu zināt, ka mēs šeit esam?
Neviens mūs šeit neatradīs?
Neviens mūs neatradīs.
Labi.
Kas, pie velna, ir tas?
Tev negaršo kafija?
Tiešām karantīnas zonu kafejnīcās pārdeva kaut ko šādu?
Viņu kafija bija daudz svaigāka.
Bet, jā, to viņi arī pārdeva.
Smird pēc sadegušiem mēsliem.
Skaties kartē.
76. šoseja uz rietumiem un tad
70. šoseja uz rietumiem veselu mūžību.
Kur Vaiomingā bija tavs brālis?
Pēdējo reizi signālu saņēmām no radio torņa netālu no Kodijas.
Kodija…
-Nu gan tālu būs jābrauc. -Jā.
Un ja viņa tur nebūs?
Tad, visticamāk, viņš būs netālu kādā apmetnē.
Visdrīzāk tuvu kādai pilsētai. Vaiomingā to nav daudz.
Šījena.
-Šaiena. -Šai… Tiešām?
Šaiena.
Laramija, Kaspera.
Kā viņu sauc?
-Ko tad? -Tavu brāli.
-Tomijs. -Jaunāks, vecāks?
-Jaunāks. -Kāpēc neesat kopā?
-Garš stāsts. -Ilgāks par 25 stundām?
Šķiet, ka tik ilgi mums jābrauc.
Tomijs bija "pasaules glābējs".
Viņš sapņoja kļūt par varoni.
Uzreiz pēc vidusskolas iestājās armijā.
Pavisam drīz viņu nosūtīja uz "Tuksneša vētru".
Tā sauca to karu. Nav svarīgi. Svarīgākais ir tas,
ka laiks armijā viņam nelika justies kā varonim.
Pēc 12 gadiem iestājās pandēmija.
Viņš mani pierunāja doties ar bariņu cilvēku uz Bostonu.
Devos viņu pieskatīt un pasargāt.
Tur es satiku Tesu.
Un tā kompānija, mēs…
Lai vai kā, mums saskanēja.
Un tad Tomijs satika Marlēnu.
Viņa pierunāja iestāties "Fireflies".
Viņš atkārtoja to pašu kļūdu, ko 18 gados.
Viņš grib izglābt visu pasauli.
Bezjēdzīgs sapnis. Gan viņam, gan "Fireflies".
Pat vājprātīgs.
Lai gan viņš pameta arī "Fireflies".
Tagad viņš ir pats par sevi un…
Man viņš jāatrod.
Ja tu nedomā, ka pasaule var izdzīvot, kāda jēga dzīvot?
Ir vismaz jāpamēģina, vai ne?
Tu neesi redzējusi šo pasauli.
Tu sargā savu ģimeni.
-Tas arī viss. -Es neesmu tava ģimene.
Nē.
Tu esi krava.
Bet es apsolīju Tesai.
Viņa man bija ģimenes vietā.
-Un ja tu neatradīsi? -Atradīšu.
-Kā tu zini? -Esmu neatlaidīgs.
Agri piecēlies. Ja gribi nedaudz pagulēt…
Es neesmu pat nogurusi.
Paliec tepat.
-Kur mēs esam? -Kanzassitijā.
Cik tālu jādodas, lai apbrauktu?
Pie velna.
Ko tu dari?
Apbrauksim apkārt tunelim,
tālāk pa apkārtceļu
un tūlīt jau būsim atpakaļ uz īstā ceļa.
Kur ir šoseja?
Es neko šeit nesaprotu.
Skaties uz pilsētu, nevis štatu.
Tāpat neko nesaprotu!
Šī ir mana otrā diena mašīnā, vecīt.
Mēs laikam braucam uz ziemeļiem?
Noteikti jābrauc pa labi.
Sasodīts.
Apstājies!
Vai tā ir karantīnas zona?
Kur, pie velna, ir FEDRA?
Hei!
Palīgā!
Piesprādzējies.
-Mēs viņam nepalīdzēsim? -Nē.
Sasodīts!
-Aiziet! -Džoel!
Sasodīts!
-Viss kārtībā? -Jā.
-Tev nesāp? -Laikam nē.
Atsprādzējies!
Panāc šurp, maita!
Tu izdzīvosi, ja atdosi visu, kas tev pieder.
Apsolām!
Redzi to caurumu?
Tiksi tam cauri?
Pēdējā izdevība!
Kad došu pavēli, aizrāposi līdz sienai un izrāpsies cauri.
Nenāksi laukā, kamēr nebūšu atļāvis.
Viņi uz tevi nešaus. Paskaties!
Viņi uz tevi nešaus.
Pieliecies un esi klusa.
-Labi. -Labi.
Mūc!
Maitasgabals!
Tu samaksāsi!
Par to, ko izdarīji.
Ar tevi ir cauri, maita!
Nē! Tas nekas.
Viss ir beidzies. Mēs vairs necīnāmies.
Iešu mājās. Pateikšu, lai jūs neaiztiek.
Nezinu, ko lai tagad dara.
Manas kājas neklausa.
Mana mamma ir tepat netālu.
Mēs varam ar jums tirgoties.
Mēs varam būt draugi. Es nezināju.
Mani sauc Braiens.
Mani sauc Braiens. Un tevi?
Pagaidiet!
Lūdzu, ņemiet.
Labs nazis.
Ej atpakaļ aiz sienas.
Nē, nē, nē. Piedodiet, lūdzu.
Mēs varam vienoties. Piedodiet. Lūdzu.
Nē! Lūdzu! Piedodiet!
Piedodiet, lūdzu!
Jums nav tā jādara! Piedodiet!
Lūdzu! Nē! Mēs varam vienoties.
Mammu!
Elija, es netieku cauri.
-Durvīm priekšā ir mantas. -Vari tās pabīdīt?
-Ejam, fiksi. -Labi.
Man ir labi.
Viss kārtībā.
Man vēl ir pārtika un tavs lukturītis.
Ko darīsim tālāk?
-Kāpsim augšā. -Lai labāk redzētu?
Cerams, ka ieraudzīsim īsto ceļu.
Nāc blakus.
Sapratu.
Braien!
Līķis!
Viņi novāca Braienu!
Es jau tev teicu, ka biju viens.
Kopš tās nakts nevienu no viņiem neesmu redzējis.
Ko vēl vēlaties, lai saku?
Nezinu. Varbūt patiesību?
Ketlīna…
Bergkvisti?
Nē?
Marks Entonijs Helpins?
Kerija Šraibere? Esi viņus saticis?
Čenu ģimeni?
Henriju Berelu?
Labi.
Tu zini, kur atrodas Henrijs.
"Advokāts…
TIESĪBAS APCIETINĀJUMA LAIKĀ
"Medicīniskā palīdzība…
"Tikšanās ar ģimeni."
Interesanti, vai tieši šajā kamerā
piekāva manu brāli līdz nāvei?
Tu piedzīvoji netaisnību.
Man ļoti žēl.
Šis viss ir izgājis ārpus rāmjiem.
Tā vairs nedrīkst rīkoties.
Ak tagad vairs nedrīkst?
Tagad, kad cietumā sēdi tu.
Bet pirms tam cilvēku nāves tevi neuztrauca.
Tad biji pasargāts, nosūdzot kaimiņus FEDRA aģentūrai.
Viņi draudēja ar ieroci.
Lūk.
Vai esmu nodrošinājusi sarunai atbilstošus apstākļus?
Ketlīna, Dieva dēļ…
Es pieņēmu tavas dzemdības.
Es tevi turēju rokās.
Es viņiem neko neteicu par tavu brāli.
Bet Henrijs teica.
Mēs zinām, ka viņš joprojām ir pilsētā.
Manuprāt, tu arī to labi zini.
Kur viņš ir?
Tavuprāt, nešaušu?
Es esmu tavs ārsts.
-Kas to izdarīja? -Šķiet, svešinieki.
Atradām piekrautu auto.
Tā nav FEDRA mašīna, bet bija kārtīgi bruņoti.
Varbūt algotņi.
Ja Henrijam ir rācija,
varbūt viņš ar kādu sazinājās.
Varbūt viņus atsauca palīgā.
Viņš izdzīvos?
Un ja es pasauktu ārstu?
Nav cerību.
Man ļoti žēl.
Ver vaļā.
Pie vainas ir Henrijs.
Sapratāt?
Viņš neapstāsies, ja mēs viņu nenogalināsim.
Uzziniet, kas šo paveica.
Atrodiet ikvienu līdzdalībnieku.
Un nogaliniet viņus visus.
MŪSU NĀCIJA
MŪC
Tā nav ne FEDRA, ne "Fireflies". Kas tad viņi ir?
Cilvēki.
Mēs te esam drošībā?
Iespējams, uz īsu brīdi.
Izskatās, ka pirmās pārbauda daudzdzīvokļu ēkas.
Bet jau drīz izķemmēs arī šo pusi.
Četru kvartālu attālumā ir augsta ēka.
Jā, redzēju.
Iesim uz to?
Tikko vairs nebrauks mašīnas, skriesim.
Ko kājas nes.
Tev viss kārtībā?
Ir labi.
Un tev?
Jā.
Es nedzirdēju, ka viņš nāk un…
Tev nevajadzēja…
Tu zini.
Bet tu priecājies, vai ne?
Tu esi tikai bērns.
Tev nevajadzētu zināt…
Tu viņu nenogalināji.
Bet…
šaušana vai…
Es zinu, kā tas ir.
Pirmā reize, kad nodari pāri…
kādam tādā veidā.
Ja tu…
Man…
Man šis nepadodas.
-Jā, tas gan. -Tā bija mana vaina.
Tev nebija tā jādara.
Piedod.
Tā nebija mana pirmā reize.
Parādi satvērienu.
Noņem pirkstu no mēlītes.
Kurš tev to iemācīja?
-FEDRA skola. -Protams.
Īkšķi liec pāri otram īkšķim.
Kreisā plauksta
sakļauj labo plaukstu.
Saprati?
Aiziet.
Paskaties.
Labi?
Liec somā.
Citādi sašausi dibenu.
Tiksim sveikā cauri.
Es zinu.
Es viņus neatradu. Tu?
Atradu.
Beigusies pārtika.
Henrijs nemērdēs Semu badā.
Dubulto apsardzi pie pārtikas.
Viņš ir tepat netālu. Es to jūtu.
Jā.
Ko?
Sasodīts.
Velns!
Kad teiksim pārējiem?
Vēl ne.
Tiksim galā ar degošākām problēmām.
Šo atrisināsim vēlāk.
-Ketlīna… -Vēlāk.
Pagaidām aizzīmogo ēku.
Labi?
Jā.
Kāp virsū.
Viens, divi…
-Sasodīts. -Nebaidies, es tevi turu.
-Tiku iekšā. -Paskaties, vai ir droši.
Elija.
Nolāpīts.
Ko tu bez manis darītu?
Jau būtu Vaiomingā.
Jā, pati uzprasījos.
LIEGTA PIEKĻUVE JUMTAM
Labi, kāpjam augšā.
No rīta izpētīšu pilsētu, sapratīšu, kā tiksim ārā.
Mēs kāpsim 42 stāvus?
45.
Bet nē.
-Līdz galam nekāpsim. -Cik tad tālu?
Cik tālu varēšu.
Atceries džeku, kurš izlikās par cietušu?
Kā zināji, ka viņi uzbruks?
Esmu bijis abās pusēs.
Bet tas bija sen. Darījām visu, lai izdzīvotu.
Tu un Tesa?
Un mūsu kompānija.
Arī mans brālis.
Nogalināji nevainīgus cilvēkus?
Ejam.
Sasodīts.
Jā.
36 stāvi. Ar to pietiks?
Jāpietiek.
Ejam.
Mirklīti.
Celies, sliņķi.
"Sliņķis."
Man ir 56 gadi, prātvēder.
Džoel?
Džoel!
-Ko? -Ko tu dari?
Negribu, lai kāds piezogas, kamēr guļam.
Saprotu.
Krakš, krakš.
Vai esi drošs, ka dzirdēsi?
Protams. Tāda tā doma.
Labi.
Tad arlabunakti!
Jā, arlabunakti.
Klau.
Jā?
Kad runājām par pāridarīšanu citiem,
ko domāji sakot, ka tā nebija pirmā reize?
Negribu par to runāt.
Labi.
Tev nav jārunā.
Es tikai saku…
Tavā vecumā nav godīgi…
ka jātiek ar šo visu galā…
Ar laiku paliek vieglāk?
Nē, ne gluži.
Bet tomēr.
Prasīju, vai dzirdēsi stiklu,
jo pamanīju, ka no labās puses sliktāk dzirdi.
Vai tāpēc, ka tevi sašāva?
Drīzāk tāpēc, ka pats šāvu.
Ja negribi pazaudēt dzirdi, labāk izmanto nazi.
Džoel?
"Zināji, ka ir arī tādas smakmaizītes?"
Ko?
Jā.
Jo smalkmaizītes neviens neapēda.
Jēziņ.
Tik stulbi.
-Tu pasmējies, maita. -Nesmējos.
Smējies gan.
Sāku jūgties nost.
Un kā vēl.
Ej gulēt.
Pats ej!
Džoel.
Džoel!
Subtitrus tulkoja: Mārtiņš Grīnbergs