Ce am făcut?
Dă-mi arma!
Dă-mi arma, Henry!
Dă-mi arma!
Henry, nu!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
Și pistolul.
Tu cine naiba ești?
Doar un om în trecere.
Scoate pistolul doar cu două degete! Lasă-l deoparte!
De ce nu l-ai împușcat?
Arma e tocmai acolo.
Nu m-a rănit, apropo.
Am și eu ochi.
I-ai făcut supă?
Da.
E frig afară.
Îl caut pe fratele meu.
Ei bine, nu l-am văzut.
Nu ți-am spus cum arată.
Seamănă cu tine?
- Un pic. - Atunci, nu l-am văzut.
Are o fată cu el.
Pot să cobor?
Nu.
Ellie!
Ce am spus?
Joel, pe bune. Au o mie de ani.
Cine e dementa asta mică?
Las-o pe ea!
Vreau să ne spui unde suntem.
Dacă ai hartă, de ce te-ai pierdut?
Am ratat semnele de circulație din pădurea asta enormă.
Măi să fie!
Suntem undeva, pe aici.
Unde, mai exact?
Și sper să ai același răspuns ca soția ta.
I-ai spus adevărul?
Da.
Mie îmi spui adevărul?
Da.
Se pare că ați găsit o ascunzătoare minunată.
Ascunzătoare?
Am venit aici dinainte să te naști, puștiule.
Am plecat naibii departe de toți.
Eu nu am vrut.
N-am vrut să te supăr în legătură cu fratele tău,
dar, dacă ai ajuns atât de departe, știi ce-i afară.
Ați văzut orașul Cody?
Da, destul de aproape. E plin de Infectați.
Da. Laramie și Rezervația Wind River.
Nu te mai poți duce în locurile în care au fost oameni.
Deci nu ai auzit numele „Tommy”?
- Nu. - Dar de Licurici?
- Apar pe aici primăvara. - Nu insectele, oamenii.
Există oameni licurici?
Ai vreun sfat pentru cea mai bună rută spre vest?
Da.
Duceți-vă spre est!
Dar să nu treceți de râul ăsta!
Niciodată.
Ce e dincolo de râu?
Moarte.
Nu am văzut niciodată cine e acolo,
dar vedem cadavrele pe care le lasă în urmă.
Unii sunt Infectați, alții, nu.
Dacă fratele tău e la vest de râu, s-a zis cu el.
Nu o să ne speriați.
L-am speriat pe el.
Doar nu-i crezi?
Locuiesc aici de mult timp.
- Pune-l înapoi! - Nu știu nimic.
Nici n-au auzit de Licurici.
Joel?
Joel, te simți bine?
- Joel? La naiba, mori? - Taci!
Sunt bine.
- Te simți bine?
- Sunt bine. - Dar chiar ești?
Dacă tu mori, am pus-o.
- Am spus că sunt bine. - Bine.
Este doar...
aerul rece, deodată.
Bine.
Păi, hai să-i găsim pe Tommy și pe Licurici!
O să fie ușor.
Trebuie doar să traversăm râul morții.
Râul morții. Vai, înfricoșător!
Nu începe!
E prea aproape de înserat.
Sunt peșteri de-a lungul râului.
Dormim acolo și traversăm dimineață.
Bine, că mor de foame.
Trebuia să fi furat doi iepuri.
Ne putem vâna singuri iepurii.
Mă înveți cum?
Mergi înainte!
Coboară de acolo! O să-ți rupi gâtul.
- Îmi dai și mie? - Nu.
De ce? Doar să mă încălzesc. Haide!
Da.
Încă e scârbos.
Deci, m-am gândit...
Să zicem că-i găsim pe Licurici, totul merge uns.
Îmi iau sânge,
îl pun în mașinăriile lor avansate
și fac un leac.
- Bine. - Apoi, ce?
Adică, ce facem?
„Noi”?
Bine, atunci. Tu.
Poți să faci orice dorești.
Unde te duci? Ce faci?
N-am luat asta în considerare.
Poate...
o fermă veche, niște teren,
- ...o crescătorie. - Tare!
De care?
De oi.
- Aș crește oi. - Oi.
Sunt liniștite.
Fac ce li se spune.
Da, sigur. Bine.
Deci, doar tu și o adunătură de oi.
Ce romantic!
Dar tu? Tu unde o să te duci?
Probabil fiindcă am crescut în Zona de Carantină.
În spate e oceanul, în față, un zid.
N-ai unde să te uiți decât în sus.
Am citit tot ce am putut din biblioteca școlii.
Neil Armstrong, Buzz Aldrin, Jim Lovell.
Știi cine e preferata mea?
Sally Ride.
A naibii Sally Ride.
Cel mai bun nume de astronaut.
O să funcționeze, nu?
Vaccinul?
E cam târziu să începi să te întrebi.
Am încercat cu Sam.
Ce ai încercat?
Știam că era infectat.
I-am tamponat mușcătura cu sângele meu.
Știu, a fost o prostie, dar...
am vrut să-l salvez.
Cred că e mult mai complicat de atât.
Marlene e în multe feluri,
dar nu e fraieră.
Dacă spune că pot să-l facă, o să-l facă.
Stai de veghe primul sau al doilea?
Fac eu ambele ture.
Odihnește-te!
Visează la...
ferme de oi pe Lună.
Așa o să fac.
Ar trebui să fie.
Ar trebui...
Încă mormăi în somn.
M-am trezit devreme, dormeai, așa că am stat tura doi de pază.
Trezește-mă dacă se întâmplă asta!
- Nu poți să faci așa ceva. - Dar pot.
Fiindcă tocmai am făcut-o.
Sunt responsabil pentru tine, bine?
Atunci, nu adormi!
Am stat în liniștite, mi-am păzit spatele,
am căutat cărări, am găsit zona înaltă și am păzit.
Așa cum m-ai învățat.
Ce pot să spun? Sunt un talent înnăscut.
Trezește-mă data viitoare!
Da, domnule.
Râul morții, încă nu văd oameni.
Bine.
- Învăț să fluier. - Nu știi să fluieri?
Ți se pare că știu să fluier?
Nu.
Pe bune, acum.
Cum naiba faci asta?
- Cu talent. - Cum zici tu.
Ar trebui să mă înveți să vânez.
„E fată. Nu se descurcă.”
Te descurci să tragi.
Nu sunt sigur de eviscerare.
Ce e eviscerarea?
- Partea în care îi scoți mațele. - Da.
De ce i se spune „eviscerare”?
Mai bine i se spunea „descarcerare”, pentru că e ca și cum...
le eliberezi din interior.
Totuși, sunt interesată.
Beton!
Nu ești Will Livingston.
Da, dar cine este?
- Deci ăsta producea electricitate? - Da.
Nu mă întreba cum! Habar n-am.
Puteai să inventezi ceva.
Te-aș fi crezut.
Uită-te la râul ăsta!
Ce albastru dement!
Auzi, Joel?
Dacă ăsta e râul morții?
Stai în spatele meu!
Nu vrem probleme. Doar eram în trecere.
Aruncă arma!
Tu!
- Fă cinci pași înapoi - Ce-ar fi să discutăm?
Ce-ar fi să taci dracului?
Bine. Ușurel!
O să fie bine.
V-ați apropiat de Infectați?
- Nu sunt Infectați aici. - Pe naiba nu sunt!
Ultima șansă la un glonț.
Dacă ați fost infectați, o să miroasă și o să vă sfâșie.
După cum am zis, o să ne vedem de drum.
Acum, pe ea!
Hei!
Ți-ai mai cumpărat zece secunde.
Ce faci aici?
Îmi caut fratele.
Atât. Nimic mai mult.
Cum te numești?
Joel.
Tommy?
Ce dracu' faci aici?
Am venit aici să te salvez.
Mai e, dacă mai vreți.
Mulțumim, doamnă.
A trecut ceva de când n-am mâncat adecvat.
Eu nu cred că am mâncat vreodată adecvat.
Asta e a dracu' de bună.
Scuze.
Ellie, să avem grijă cu manierele!
Ce e?
- Ce e cu tine? - Dar manierele ei?
Era doar curioasă.
Puștii de aici nu arată sau vorbesc ca tine.
Înțeleg.
Ei bine, poate o să-i învăț.
Și îmi vreau pistolul înapoi.
De asemenea, nu sunt înarmați.
Știți ceva?
Poate că ați început cu stângul.
Voia să pună să fim omorâți.
Trebuie să fim foarte atenți pe cine invităm aici.
Totul e intimidare.
Doar vrem să-i speriem pe răuvoitori.
Aveți câțiva moși de 90 de ani cu rahatul la fund.
Ellie!
Se zice că lăsați cadavre în jur?
Aceia au fost răuvoitorii.
O reputație proastă nu înseamnă că ești rău.
Nu întotdeauna, cel puțin.
Doamnă,
suntem recunoscători pentru ospitalitate...
dar ar fi frumos să avem un moment doar cu familia.
Ei bine...
Maria face parte din familie, de fapt.
Drăcie!
Felicitări!
Joel, felicită-i!
Felicitări!
- Vă facem un tur? - Da.
Ne-am stabilit aici acum vreo șapte ani.
Eram doar câțiva pe vremea aia.
Secțiunea aia era deja o comunitate împrejmuită,
așa că am construit restul zidului de acolo.
A oprit majoritatea raidurilor, dar încă mai dăm de mici grupuri.
Ați spus că sunt Infectați?
Da, dar, de obicei, în colonii mai mici, plecați din orașe.
Tot ținutul ăsta deschis de aici
e poligon de tragere.
Încă mai am pușca 700, dar am găsit o lunetă variabilă.
Extrem de precisă.
Pot să-i împușc în cap de la 800 m.
Poți să mă înveți cum?
Nu, nu poate.
- Cum mențineți locul liniștit? - Cu atenție.
Ajută că suntem în mijlocul pustiului, nu spunem ce avem,
nu vorbim pe stație.
Casă de rugăciune cu toate credințele.
Școală.
Spălătorie. Aici e închisoarea, deși n-am avut nevoie de ea.
Aveți electricitate de la baraj?
Am făcut-o să meargă acum doi ani.
Apoi am adăugat canalizare, instalații sanitare, boilere, lumini.
Drăcovenia asta de loc chiar funcționează.
Joel, fii atent!
Deci, tu ești șefa pe-aici?
Nimeni nu e șef aici.
Eu fac parte din consiliu.
Aleasă în mod democratic
și servesc 300 de oameni, inclusiv copii.
Contribuie toți. Prin rotație, patrulăm, pregătim mâncarea, reparăm,
vânăm, recoltăm.
Tot ce vezi în orașul nostru,
serele, animalele,
sunt toate împărțite. Proprietate colectivă.
Deci, comunism.
- Nu, nu e așa. - Ba exact așa e, literalmente.
Este o comună. Suntem comuniști.
Nu-mi vine să cred!
E cea mai tânără.
Are două luni. Vrei s-o mângâi?
- Da. Cum o cheamă? - Shimmer.
Shimmer.
Ce frumoasă ești!
Sigur vor să facă un duș. Haine noi.
Îi cazăm în casa goală de peste drum de noi.
Da, e un loc decent.
E neatinsă din 2003, dar tocmai i-am pus căldură.
Se putea mai rău.
Crede-mă, am dat de mai rău.
Ne-am descurcat bine.
O duc eu pe Ellie acolo, dacă voi vreți să mai depănați amintiri.
Da. Bine.
- Joel! - O să fii bine.
Mergem?
Da.
A trecut mult timp.
Nu pare că ai îmbătrânit mult.
Tu, pe de altă parte...
Mersi că încă îți mai pasă de mine.
M-am apucat să cresc și niște porci.
Odată ce o să avem bacon, ce mai rămâne?
Brazi de Crăciun și bacon.
O amenajare chiar decentă.
Ce mai face Tess?
E bine.
În regulă.
Bine, atunci.
Și puștoaica?
Da.
E fiica unui Licurici barosan.
Încearcă să-și găsească familia pe undeva, pe aici.
- Mă îndreptam în aceeași direcție, deci... - Serios?
Din pură generozitate?
E și o plată.
Deci știi unde ar putea fi? Licuricii?
Au o bază la Universitatea din Colorado de Est.
E la o săptămână de mers înspre sud.
Drumul până acolo e nasol rău de tot.
Infectați, atacatori.
Nu e tocmai o călătorie ușoară.
Va fi ușoară pentru noi.
Dacă tu poți să împuști Infectații în cap de la 800 m,
ceea ce e o mare vrăjeală, apropo.
Da, nu pot să merg.
Haide! Eu am străbătut toată țara.
Noi doi putem ajunge până în Colorado.
- De ce, fiindcă nu te lasă soția? - Joel!
Ea nu te-a mai lăsat la stație?
De asta nu mi-ai răspuns la mesaje?
După ce am renunțat la Licurici, m-au găsit Maria și echipa ei.
Sunt oameni buni.
Nu erau obligați să mă ia cu ei.
Nu-mi cer decât să le urmez regulile.
- Sunt fratele tău. - Da, sunt conștient.
Sunt foarte protectori cu locul ăsta, și pe bună dreptate.
- Dacă află lumea că suntem aici... - Da, am auzit.
Ar putea veni cine nu trebuie.
Deci, ăsta sunt eu?
- Sunt cine nu trebuie? - Joel, eu...
Tommy, lucrurile pe care le-am făcut, pentru care mă judeci...
le-am făcut ca să rămânem în viață.
Le-am făcut amândoi.
Și nu erau doar „lucruri”.
Am ucis oameni.
Și nu te judec pentru asta.
Am supraviețuit în singurul mod în care știam.
Dar existau și alte căi.
Doar că nu eram buni la ele.
Tommy, dacă ai ști prin ce am trecut
în ultimele luni, încercând să te găsesc...
O să fiu tată.
Maria naște în câteva luni.
Așa că trebuie să fiu mai atent.
Sincer să fiu, mor de frică.
Dar nu știu...
Simt că aș fi un tată bun.
Cred că vom afla.
„Cred că vom afla”?
Asta e replica ta?
Ce altceva ar trebui să spun?
Doar fiindcă viața s-a oprit pentru tine...
nu trebuie să se oprească și pentru mine.
Luăm niște provizii și dimineață plecăm de pe capul tău.
SUNT PESTE DRUM
Scârbos!
E cineva?
Maria?
Bun.
Tocmai am făcut rost de asta.
Hai, probeaz-o!
E mov ca dracu'.
Culoarea vinetei. Se potrivește?
- Da. - Pantofii nu-s prea mari?
Nu.
Unde-s celelalte lucruri?
Le-am făcut cârpe.
- Ai luat ce ți-am lăsat? - Da.
Cel mai ciudat cadou.
Dar e folositor.
Unde te tunzi?
La saloane de clasă mondială.
- Să-mi iau foarfeca. - Nu, eu...
Îl scurtez, atât. Doar vârfurile, promit.
Deci, asta era slujba ta înainte?
Nu eram procuror adjunct
în Omaha, Nebraska.
Băgam băieții răi la închisoare.
Mișto, cred.
Mereu mi-a plăcut să tund, totuși.
Poate că era un instinct de mamă.
Te uitai la micul memorial făcut de Tommy?
Da.
Îmi pare rău pentru copiii tăi.
E în regulă.
„Copil.” Doar Kevin.
Sarah era fata lui Joel.
Poate că nu trebuia să zic nimic.
Nu, e în regulă.
Cred că asta explică cum e el.
Nu o să te întreb ce faci cu el.
- Bun. - Dar e clar că sunt lucruri
- ...pe care nu le știi despre Joel. - Că omora oameni?
Știu despre asta.
Îmi înțelegi îngrijorarea.
- Nu mai face asta. - Nu mai omoară oameni?
Nu pe cei inocenți.
Și Tommy făcea asta. De el nu ești îngrijorată?
Tommy îl urma pe Joel așa cum o faci tu acum.
Păi, poate că sunt mai deșteaptă decât Tommy. Fără supărare.
Cu siguranță ești deșteaptă.
Ai fi fost o avocată dată naibii.
Nu îmi spui multe lucruri.
Bine.
Ăsta e secretul.
Ai grijă în cine te încrezi!
Singurii oameni care ne pot trăda
sunt cei în care avem încredere.
Înțelegi?
Haide! Ia-ți geaca vânătă ca dracu'!
- Unde mergem? - La film.
Elliot Garfield. Mă mut în cealaltă cameră.
Da, sunt un prieten al lui Tony. Știi, Tony DeForrest.
Frumos!
Și eu sunt actor.
- Da? - Mama ta știe.
Am înțeles.
Ei bine...
presupun că ne mai vedem pe-aici.
Presupun.
Noapte bună!
Am cunoscut-o pe Lucy.
Ce i-ai spus?
Că mă mut în cealaltă cameră. N-a părut s-o deranjeze.
Mi-au zis că te găsesc aici.
Uite, să te scutesc de muncă.
N-ar fi trebuit să spun ce am spus.
Nici măcar nu cred asta.
Știu că te bucuri pentru mine...
doar că e complicat pentru tine
și îmi pare rău.
Deci poți să nu-mi mai porți pică?
Drumul până la Universitate e o misiune sinucigașă?
Nu.
E periculos, dar nu e ceva cu care nu te poți descurca.
Pregătește-te și fă ce știi!
Se duc oameni până acolo și se întorc?
Toți se întorc.
Despre ce e vorba?
E imună.
Poftim?
Ellie.
S-a infectat, dar nu s-a îmbolnăvit.
Tommy.
Tommy, am văzut cum a fost mușcată.
Asta a fost cu luni în urmă. Luni de zile.
E imună.
De la început!
A fost Marlene.
Ne-a angajat s-o ducem la niște Licurici.
N-a mers bine.
Tess a fost mușcată.
M-a pus să jur că o duc pe puștoaică.
A fost ultima ei dorință. Ce naiba era să fac?
Am ajuns până la Kansas City, după care...
ea mi-a salvat viața acolo.
De un alt puști.
Acum cinci ani l-aș fi distrus.
Dar a trebuit să-l împuște ea ca să mă salveze.
Paisprezece ani.
Pentru că am fost prea lent și surd ca să-l aud venind.
Și am văzut...
Am văzut cum un om și-a ucis fratele...
ca s-o salveze pe ea,
în timp ce eu doar mă uitam.
Azi am crezut că o s-o sfâșie câinele,
pentru că a mirosit ceva la ea.
Și doar m-am uitat.
Nu m-am putut... mișca,
nu m-am gândit să spun nimic. Doar...
Mi-a fost atât de frică!
Crezi că încă mă mai descurc...
dar nu mai sunt cine am fost.
Sunt slab.
În ultima vreme, sunt momente în care apare frica de nicăieri
și îmi simt inima
de parcă s-ar opri.
Și am vise.
În fiecare noapte.
Ce fel de vise?
Nu știu.
Nu-mi amintesc.
Știu doar că, atunci când mă trezesc...
am pierdut ceva.
Dau greș în somn.
Doar asta fac.
Asta am făcut dintotdeauna...
Am dat greș în fața ei
din nou și din nou.
Vrei să o duc eu.
O să moară din cauza mea. Știu asta.
Și trebuie să o părăsesc.
Joel...
De asta ai plecat de lângă mine, nu?
Ca să îndrepți lucrurile pe care le-am făcut.
Asta e șansa ta să-ți aduci copilul într-o lume mai bună.
Ești mai tânăr decât mine, încă puternic.
Ai spus-o chiar tu, o să te întorci.
Trebuie să o duci.
Și nu poți spune nimănui. Nici măcar Mariei.
Ești singurul în care am încredere.
Dacă îi vede cineva mușcăturile, ce e sub pielea ei,
o s-o împuște.
E ultimul lucru pe care ți-l cer.
Jur.
O să plec cu ea în zori.
Voi stați la 38.
Faci stânga, stânga, dreapta.
Mi se pare că vrea să fie singur, Luce.
O să știe că nu ne-a plăcut, dacă nu îl salutăm.
Bine. Dar încearcă să fii grațioasă!
Ce înseamnă grațios?
Să minți!
Sunteți aici?
Domnule Garfield? Suntem eu și Lucy.
Ne-am întors să vă spunem cât de mult ne-a plăcut.
M-am distrat de minune. La început credeam c-o să fie plictisitor.
Ellie?
Doar astea erau grijile atunci?
Băieți, filme,
ce cămașă merge cu ce fustă?
E bizar.
- Ascultă... - De ce ești aici?
- Am venit să vorbesc cu tine. - Nu, de ce ești încă aici?
Dacă vrei să mă părăsești, fă-o!
Ce anume ai auzit?
„Trebuie să o părăsesc. Trebuie să o duci tu.”
Ți-am luat partea astăzi, fiindcă m-am gândit...
Am luat decizia asta pentru binele tău.
O să-ți fie mai bine cu Tommy.
- Cunoaște zona mai bine decât mine. - Îți pasă de mine sau nu?
- Sigur că da. - Atunci, de ce ți-e atât de frică?
Nu sunt ea, să știi.
Maria mi-a spus despre Sarah, și...
Nu!
Nu mai rosti niciun cuvânt!
Îmi pare rău pentru fiica ta, Joel...
dar și eu am pierdut oameni.
Habar nu ai ce înseamnă pierderea.
Toți oamenii la care am ținut
ori au murit, ori m-au părăsit.
Toți oamenii, cu excepția ta.
Deci nu-mi spune că aș fi mai în siguranță cu altul,
fiindcă adevărul e că aș fi mai speriată.
Ai dreptate.
Nu ești fiica mea.
Și cu siguranță nu sunt tatăl tău.
Și, în zori...
o s-o luăm fiecare pe calea noastră.
Intră!
La grajduri.
Ai venit să-ți iei rămas-bun?
Nu.
Am venit să fur un cal și să plec.
Ți-aș fi dat eu unul.
Știu.
Oricum,
asta a fost acum 30 de minute și cred că...
meriți o alegere.
Tot cred că e mai bine cu Tommy.
Hai să mergem!
Bine.
Ține cu ambele mâini!
Direcția generală?
Ia-o înspre sud-est până dai de I-25.
E chiar lângă autostradă. N-ai cum s-o ratezi.
Ai un loc aici.
Amândoi aveți.
Mă bazez pe asta.
Pot s-o împrumut?
Da.
Maria a luat-o pe a mea.
Deja am spus „da”, Joel.
Adiós, frate mai mare!
Închide-o!
Prea în dreapta.
- Tresari. - E ținta prea mică.
Am făcut-o mai mare decât trebuia. Scoate cartușul!
Și nu tresar.
- E pușca nasoală. - Bine, dă-mi-o!
Nu trage drept.
O să vezi.
Tragi aer adânc în piept, expiri ușor.
Apeși pe trăgaci ca și când l-ai iubi.
Blând, ferm,
frumos și lent.
Tragi cu ea sau o lași însărcinată?
Nu o să nimerești. Nu trage drept.
Secătură ce ești!
TICĂLOS
Așa era înainte, cum s-au organizat la Jackson?
Nu.
Țara era prea mare pentru așa ceva.
Pe atunci, puteai privi lucrurile în două feluri.
Unii oameni voiau să dețină totul.
Și alții voiau să nu dețină nimeni nimic.
Tu unde te încadrai?
Niciunde. Doar îmi făceam treaba.
Care era... cea de constructor?
Întocmai.
Case, magazine, chestii de genul ăsta.
Eram numiți „contractanți”.
„Contractorul.”
E destul de tare.
Da, eram tari.
Toată lumea iubea contractorii.
Frumos!
Bun, deci, dacă nu-ți iese a patra încercare,
trebuie să dai mingea adversarilor?
Corect. Se numește schimbare de posesie.
Schimbare de posesie.
Dar, dacă străbați zece yarzi,
ai din nou o primă încercare?
Da.
Deci, cumva, te miști într-o singură direcție.
Cumva.
Dar cu putere.
Bine, atunci.
Ia te uită!
Am ajuns în cinci zile.
Zile ușoare. Nu știu de ce se temea Tommy.
Încă mai e timp să aflăm.
„Încă mai e timp să aflăm.”
„Contractorul.”
„Casa Cornutelor.”
- Ce înseamnă asta? - Mascota echipei.
E un fel de oaie.
Vezi?
Un pas mai aproape de visul tău.
Nu văd niciun Licurici, totuși.
Probabil sunt în mijloc.
În siguranță.
Pe aici!
Deci, locurile astea...
Oamenii locuiau aici și ce făceau?
- Se duceau la cursuri și altele? - Da.
Chiar dacă erau adulți?
Într-un fel, adulți.
Cred că era vorba mai mult despre petreceri și găsirea sinelui interior.
Să-și dea seama ce vor să facă cu viețile lor.
Ce vor să facă cu viețile lor.
M-am gândit...
Nu vreau o fermă de oi, de fapt. Dacă aș putea face orice?
Așa punem problema.
Păi,
când eram copil, voiam să fiu cântăreț.
Mai taci!
De ce e amuzant?
- Acum trebuie să cânți ceva. - Nu.
Hai, frate! Nu o să râd.
- Deja râzi. - Bine, așa e.
Atunci, o să-mi cânți mai târziu.
O să salvez naibii lumea. Măcar atât să faci pentru mine.
Mi se pare corect.
Alea sunt maimuțe?
Probabil din laboratorul vechi.
Uită-te la ele!
E prima dată când vezi o maimuță?
E prima dată când văd o maimuță.
Uite!
CLĂDIREA ȘTIINȚELOR BIOMEDICALE
Am ajuns.
Posturi de pază.
Fără paznici.
Da.
Scot pistolul?
Da.
Cu siguranță au fost doctori aici.
Asta e o listă de împachetare.
Ceva ce faci înainte de a te muta.
Au plecat?
Poate că nu toți.
Ei bine, cel puțin nu sunt Clickeri.
Da, nici Licurici.
Poate că, după toate cercetările, s-au transformat în maimuțe.
Acolo s-au dus?
Toate marcajele arată aici. Poate că au vrut vreme mai bună,
echipamente mai bune.
Nu știu.
- Pe aici! - Taci dracului!
Prin spate!
- Ești gata? - Da.
Haide!
Vino aici, te-am prins.
Joel!
Joel! Urcă pe cal!
Urcă pe cal!
Joel!
- Prindeți-l! - Hai!
- Înapoi! - Rahat!
Nenorocitule!
Nu ne urmăresc.
Suntem în siguranță.
Joel?
Joel, nu! Rahat!
La naiba!
Joel?
Rahat!
Joel, deschide ochii!
Deschide ochii!
Joel, trebuie să te ridici.
Nu pot face asta fără tine.
Nu știu unde dracu' să merg,
ce dracu' să fac.
Joel!
Te rog.
Joel, te rog!
Subtitrarea: Valeriu Cosa