Persse!
See olen mina!
On siin keegi?
Oi, raisk.
Tere.
Hei.
Jah, sa ütle neile.
Ütle kurat neile, Ellie.
Olgu.
Hei.
Sa oled nii sitke.
Ma hoian sind, kõik on korras.
Jah. Kõik on korras.
Anna?
Issand.
See pole sinu süü.
Me ei saanud tsoonist õigel ajal välja. Mul...
Ta on näljane.
Teda tuleb toita, aga ma...
Ma ei tahtnud teda imetada.
Lõikasin selle läbi enne, kui hammustada sain.
Enne.
Tahan, et võtaksid ta endaga Bostonisse kaasa.
Otsi keegi, kes ta üles kasvatab, ja vaata, et tal ohutu oleks.
Ma ei saa seda teha.
Ja anna talle see.
Tema nimi on Ellie.
Ma ei saa.
Kui kaua me üksteist tundnud oleme?
Kogu elu.
Nii et sa võtad ta kohe kätte,
ja siis sa tapad mu.
Ma ei suuda sind tappa.
- Palun, palun. - Ei.
Palun!
Marlene!
Võta.
Hoia ta pead.
Vaat nii.
Võta see.
Kata ta kõrvad.
Ellie.
Ellie!
Kas sa kuulsid mind?
Ei. Mis on?
Ma leidsin sealt selle.
Pasta veiselihaga, Chef Boyardee.
Lahe.
Ja oled sa kunagi seda mänginud?
"Boggle"? See on sõnamäng.
Kui tahad mulle milleski pähe teha, siis selles.
Olgu pealegi.
Hakkame kohale jõudma.
Haigla jääb sinnapoole.
Ehk ongi see, mida otsime.
Selge.
Hoia seda.
Aitäh.
Seal suvilas oli kitarr.
See oli katki, aga hakkasin mõtlema...
Et äkki peaksin endale ühe otsima. Ma pole nii ammu mänginud.
Tegelikult mõtlesin, et võiksin sind õpetada.
Saaksid kindlasti hästi hakkama.
Tahad õppida kitarri mängima?
Ellie?
Oh, jah.
See oleks tore.
Ma mõtlesin järgmist...
Lähme läbi selle hoone, et mööda saada,
otsime pilvelõhkuja, et ülevalt asja uurida.
Mõtlesin, et õhime seekord endale tee prügist läbi.
Ma leidsin sealt haagisest dünamiiti.
Päriselt või?
Ei. Nii et läheme läbi selle hoone,
otsime pilvelõhkuja, lähme üles ja uurime asja.
Aga sa jäid uskuma, kas pole?
Vaata seda paika.
Räägi veel halvast õnnest.
Sõjavägi heidab pomme,
aga mitte ükski neist ei taba hoonet, mida tahad lõhkuda.
Siit ei saa üles.
Kui su sinna üles aitan, saad selle redeli alla lasta.
Ehk läheme sealtkaudu.
Tule, ma aitan su üles.
On sul kõik korras?
Jah, pole viga.
Sa tundud täna lihtsalt eriti vaikne. Nii et...
- Vabandust. - Ei, pole midagi.
- Kas kuulsid, mida ma... - Jah, üles.
Selge.
Üks, kaks, üles!
- Said? - Jah.
Hüva.
Kurat! Ellie!
Raisk.
Oota seal!
Sa pead seda nägema!
Ellie?
Siin üleval!
- Ellie! - Tule!
- Ellie. - Tule juba!
Oota siis. Kurat võtaks.
Ära teda hirmuta.
Ei hirmuta.
Mida sa teed?
Kõik on korras.
Tule siia, kähku.
Tule.
Terekest.
Nii kuradi lahe.
Kuhu ta läheb?
Tule, tee eluga!
Olgu.
Niisiis...
on see selline, nagu lootsid?
Sel on oma tõusud ja mõõnad.
See vaade pole paha.
Ma ei tea täpselt, kus see haigla on.
Jah, küll üles leiame.
Muidugi. Lihtsalt, et...
Ehk pole seal midagi halba,
aga siiani on ees alati midagi halba oodanud.
Me oleme endiselt elus.
Ma tean.
Ütlen vaid, et see on riskantne.
Sa ei pea seda tegema.
Ma tahan, et sa seda teaksid.
Mis mõttes? Mida muud me siis tegema peaks?
Mitte midagi. Lähme Tommy juurde tagasi.
Unustame kogu selle värgi ära.
Pärast kõike, mida oleme üle elanud...
Kõike, mida teinud olen.
See ei saa ilmaasjata olla.
Ma tean, et sa tahad head.
Et sa tahad mind kaitsta.
Oledki kaitsnud.
Ja kui see tehtud on, läheme sinna, kuhu tahad.
Tommy juurde, lambafarmi, Kuule.
Ma järgnen sulle kõikjale.
Aga seda ei saa pooleli jätta.
Me viime alustatu lõpule.
Kas see oli FEDRA oma?
Ei.
Sõjaväe.
Nad püstitasid neid laagreid igal pool
vahetult pärast puhangu algust.
Erakorralise abi laagrid.
Ei jäänud muidugi püsima.
Ma olin ka ühes sellises.
Koos Sarah'ga?
Ei, ta oli juba surnud.
Mis sul viga oli?
Selle pärast.
Tüüp, kes tulistas ja lasi mööda.
Arvasin, et see juhtus hiljem.
Ei.
Teisel päeval.
Pean sõjaväe omasid tunnustama.
Nad olid õmblemises palju paremad kui mina.
See olin mina.
Mina tulistasin ja lasin mööda.
Pole mingit lugu.
Sarah sai surma,
ja ma ei näinud enam asja mõtet.
Nii lihtne ongi.
Ja ma ei kartnud üldse.
Ma olin valmis.
Ma poleks saanud rohkem valmis olla.
Aga kui...
Kui ma...
hakkasin päästikule vajutama, siis võpatasin.
Ei tea ikka veel, miks.
Igatahes, ma räägin sulle seda kõike, sest...
Ma tean, miks sa mulle seda räägid.
Jah, tead vist küll.
Nii et aeg parandab siis vist kõik haavad.
See polnud aeg, mis seda tegi.
Mul on hea meel, et...
see ei õnnestunud.
Mul ka.
- Peaksime vist minema hakkama. - Jah.
Tead, mille järele mul tuju on?
Mille?
Kehvade sõnamängude.
"Rahvas teeb nalja maailmalõpu üle, nagu homset polekski."
- Liiga vara? - Ei, see on aktuaalne.
See on tore.
"Kuu kivid maitsevad paremini, kui Maa kivid, miks?"
"Sest nad on kuumemad."
- See on kohutav. See... - Keri persse. See oli hea.
- Kümnepalli skaalal null. - Olgu siis.
"Mida ütles roheline viinamari lillale viinamarjale?"
"Hinga, va idikas."
See saab kolm punkti.
- Minimaalselt seitse. - Võin viis anda.
- Viis punkti 10-st. - Viis?
Joel?
- Ellie. - Joel!
Ellie!
Oled Jaanimardikate juures.
Rahulikult.
Said üsna ränga tabamuse.
Patrull ei teadnud, kes te olete.
- Kus Ellie on? - Ta ei saanud viga.
Mitte kriimugi.
Muretseb vaid sinu pärast.
Kus ta on?
Me kaotasime üle riigi reisides pooled meestest.
Viie mehe ainus ülesanne oli mind kaitsta,
aga sain ikkagi peaaegu surma.
Kuidas sa seda tegid?
See oli kõik tema.
Ta võitles, et siia jõuda.
Ta oleks esimesel päeval surma saanud.
Ma poleks iial tahtnud sinu võlglaseks jääda.
Aga olen sulle teene võlgu.
- Oleme kõik sulle võlgu. - Vii mind tema juurde.
Ma ei saa.
Teda valmistatakse operatsiooniks ette.
Mis operatsiooniks?
Meie arst...
Arvab, et kedristõlvik Ellies on temaga sünnist saati kasvanud.
Miks teda opereeritakse?
See toodab teatavat keemilist sõnumit.
Paneb tavalise kedristõlviku arvama, et tema on kedristõlvik.
Seetõttu ongi ta immuunne.
Ta eemaldab selle temast, paljundab laboris rakke,
toodab neid keemilisi sõnumitoojaid,
ja siis saame me seda kõigile anda.
Ta arvab, et see võibki ravi olla.
Ravi.
Kedristõlvik kasvab ajus.
Jah.
- Leia keegi teine. - Pole kedagi teist.
Me ei öelnud talle, me ei hirmutanud teda.
- Ta ei tunne valu. - Ei.
Ei, vii mind kohe tema juurde!
Palun. Sa ei saa aru.
Saan küll.
Ma olin seal, kui ta sündis, Joel.
Ma lubasin ta emale, et päästan tema lapse.
Ma lubasin seda.
Nii et ma saan küll aru.
Ma olen ainus, kes aru saab.
Mul on kahju.
Mul pole muud valikut.
Minul on.
Viige ta maanteele, jätke ta koos kotiga sinna.
Anna talle see.
Kui ta midagi üritab...
laske ta maha.
Keegi ei öelnud, et jää seisma.
Kummale poole?
Trepist alla.
Mida kuradit sa teed? Mine edasi.
Ma ütlesin, et mine...
- Persse! - Kus ta on?
Keri persse.
Mul pole selleks aega.
Keegi tulistab!
LASTEKIRURGIA
On meil piisavalt elektrit?
Ta on valmis.
Ühendage ta lahti.
- Kuidas te siia saite? - Ütlesin, et ühenda lahti.
Ma ei lase sul teda võtta.
Ühendage ta lahti.
Eluga!
Ma... Issand jumal.
Kata ta käsi kinni. Kähku.
Olgu.
Pöörake ümber.
Sa ei saa teda igavesti kaitsta.
Kui väga sa ka ei prooviks,
kui palju inimesi sa ka ei tapaks,
ta kasvab suureks, Joel.
Ja siis sa sured, või tema lahkub.
Ja siis?
Kui kaua, enne kui nakatunud ta lõhki rebivad või röövlid ära tapavad?
Sest ta elab katkises maailmas, mille sina oleksid võinud päästa.
Võib-olla.
Aga see pole sinu otsustada.
Ega ka sinu.
Mida tema otsustaks?
Sest arvan, et ta tahaks teha seda, mis on õige.
Ja sa tead seda.
Veel pole hilja.
Isegi nüüd.
Isegi pärast seda, mida teinud oled,
suudame me veel seda teha.
- Mida? - Kõik on korras. Sa oled minuga.
Võta rahulikult.
Tuimasti pole veel mõju kaotanud.
Ma olin Jaanimardikatega, ja siis...
Mis tuimasti?
Nad võtsid sult proove.
Ja teistelt ka.
Selgub, et sinutaolisi on veel palju.
Inimesi, kes on immuunsed.
Neid on tosinaid.
Aga arstid ei suutnud sellega midagi teha.
Nad on tegelikult...
Nad on ravi otsimise lõpetanud.
Kus mu riided on?
Röövlid ründasid haiglat, suutsin vaevu su välja tuua.
Otsime sulle tee peal uued.
Kas inimesed said viga?
Jah.
Kas Marlene on terve?
Ma viin meid koju.
Mul on kahju.
Issand küll!
Ei. Oota, oota.
Palun...
Lase mul minna.
Sa tuleksid talle järele.
TERE TULEMAST WYOMINGISSE
Noh, ta tõi meid üsna lähedale.
Peame ülejäänud tee kõndima.
Ilmselt umbes viietunnine matk.
Aga sellega saame hakkama.
Mäletad?
Jah.
Me käisime Sarah'ga kogu aeg niimoodi matkamas.
Ma ei ütleks, et ta seda armastas.
Talle ei meeldinud sääsed ja muu sihuke.
Aga talle meeldis ronida.
Või ringi sibada.
See on vist see õige sõna.
See tüdruk, ta nägi suurt kivi,
ja lihtsalt...
Sa oleks talle meeldinud.
Ma ei ütle, et te olete sarnased.
Kahtlemata erinevad lapsed.
Kuidas nii?
Noh, ta oli palju rohkem...
Tahaksin öelda, et tüdrukulikum, ja ma ei ütle, et sa...
Ma pole tüdrukulik.
Jah, ei ole.
Nii et see.
Ta oli pikem.
Tal oli rabav naeratus.
Jällegi, ei ütle, et sul pole.
Aga tead, miks sa talle meeldiksid?
Miks siis?
Sest sa oled naljakas.
Sa oleksid ta naerma ajanud.
Tean, et ta oleks sulle ka meeldinud.
Jah, kindlasti.
Aga palun.
Enam pole palju minna.
Kuule, oota.
Raisk.
Sa küsisid Kansas Citys esimese korra kohta, mil kellegi tapsin.
Kui ma poes hammustada sain, siis polnud ma üksi.
Minu parim sõber oli seal.
Ja ta sai ka hammustada.
Me ei teadnud, mida teha, ja ta ütles:
"Me võime lihtsalt oodata.
Poeetilised olla ja koos oma mõistuse kaotada."
Ja siis ta kaotaski.
Ja ma pidin...
Tema nimi oli Riley.
Ja tema suri esimesena.
Ja siis oli Tess.
- Ja siis Sam. - See pole sinu süü.
- Ma tean... - Kuule, asjad ei lähe vahel
niimoodi, nagu loodame.
Ja siis tunned...
Nagu oleksid tee lõppu jõudnud,
ja sa ei tea, mida edasi teha.
Aga kui sa lihtsalt edasi lähed...
leiad midagi uut, mille nimel võidelda.
- See pole ehk see, mida... - Vannu mulle.
Vannu, et kõik, mida sa Jaanimardikate kohta ütlesid, on tõsi.
Ma vannun.
Olgu.
Subtiitrid tõlkinud Age Orgusaar